228 



iirjf. '''\shirpa- (>< '^'skarpiM- << ''shirfj-iin- << icu. '^'s/carit- 

 nu-): fno.-isl. (Eg. Vgf. Fr. 2) sJcarpr 1) 'hvas, gjenncmtra3ng- 

 ende', 2) 'heftig, voldsom, vanskclig at modstaa', jfr no. 

 dial. (Aas.) skarp 'skarp, livas, bidder, gjennemtraengende'. 

 I östnordiskan motsvarar nsv. ocli nda. skarp 'hvass, sträng, 

 ami)er, kilrf . Samma adj. föreligger å västgermanskt språk- 

 område i fht. sca7'f, scarjjf, nht. scharf, fs. skarp, ndl. scherp, 

 ags. scearp, engl. sliarp. Ordets etymon är att söka i ieu. 

 roten (s)kerp- 'schneiden, kratzen, scliaben', uppvisad i lind. 

 krp-äna- 'Schwert', krp-uni 'Scheere', gr. atcoQ^rrlog 'Scor- 

 pion', xccQffrög 'Frucht', lat. carijo "^rupfe, pfliicke", lit. kcrpti 

 Jchpti 'sclieeren', ät-karpoSy at-karpal * Abschnitzel' , krapsztijtl 

 'scliarren', lett. schKerpele "^Holzsplitter', schkerpis 'das Pflug- 

 mcsser zum Kasenpfluge', scMerpet 'Rasen mit dem Rasen- 

 pfliige schneiden , fksl. crepit 'Scherbe*, ags. sceorfan 'abreis- 

 sen', fht. scarhön 'in Stiicke schneiden'. Med antagande af 

 denna tolkning — hvarom se Kauftmann, Beitr. XII, 505 If., 

 Persson, Wurzelerw. pp. 52, 57, Noreen, Urg. Lautl. pp. 84, 

 85, 90, 163 ^) — framstår adj. germ. '''skarpa- som ett gam- 

 malt part. präs. med en grundbetydelse af 'skärande, bitande', 

 d. ä. 'hvass, skarp'. Vidkommande denna begreppsutveckling 

 jämföre man t. ex. find. khara- 'hart, rauh, scharf, en afled- 

 ning till primärroten (s)k(h)er- 'schneiden, spalten ^). 



urg. knappa- (•< ieu. *gna[oJhh-nö- 1. ^(ina[o]p-n6-)'. 

 fno-isl. (Vgf. Fr. 2) knappr m. 'Knap, Knop', fsv. (Rqv. III, 

 VI) knäpper m. 'knapp', ä. da. (Kalk.) knap(p) 1) 'knapp', 2) 

 'klump', 3) 'testikler'. Utomnordiskt motsvarar ags. cncppfp) 

 'Knopf. Ordet kan med Noreen Urg. Lautl. pp. 154, 1G3, 



^) Något annorlunda Kluge, Wbch'' scharf. 

 ~) S. Persson, Wnrzelerw. p. 62. 



