199 



ligliet med detta etymon har adj. ursprungligen betecknat 

 'genomskinlig, klar, glänsande' (jfr flit. hasan ofvan), en 

 grundbetydelse '), som iir gemensam f<ir ett stort antal indo- 

 europ. färgadjektiv. 



Bland ofvan anförda nordiska adjektivformationer fiirc- 

 komma inalles fyra färgbenämningar: *MwHCt-, '■'falna-, *sali(a-, 

 *hasi/a-, alla — så när som på *faliia-, hvilket med hänsyn 

 till förekomsten af baltisk-slaviska motsvarigheter torde få 

 anses förgermanskt — förmodligen af specifikt germansk (d. ä. 

 urgermansk) upprinnelse. Bland de återstående bildningarna 

 förefinnas trenne ursprungliga participia präteriti *mel/ia-, 

 ^smerua-, *:^eri/a-, raster af en gammal participialkategori, 

 hvaraf spår äfven anträffas i andra indoeuropeiska språk 2). 



livad rotstafvelsens afljudsstadium vidkommer, följa 

 ifrågavarande ^/a-adjektiv — såsom ofvan gifna sammanställ- 

 ning ger vid handen — ingen fast princip. Svag rotvoka- 

 lism möter i tvännc bildningar, e-vokalism i fem, o-(a-)voka,- 

 lisni i sex (däribland det tvetydiga *hasua-). Belysande med 

 afseende å den förhistoriska aksentuationen enligt vernerska 

 lagens utslag är endast håsua-, ett ursprungligt paroxytonon. 



*) Till denna kan adj. i själfva värket hafva kommit äfven på 

 annan väg. Fht. hasan 'polirt, schön, fein synes tala för samband 

 med en ieu. rot h^es- 'skafva, skrapa', uppvisad i lit. ^^5^^ häsWgva,- 

 ben', Jcasail Tcasijti 'fortgesetzt kratzen', fksl. Tcosa 'Sichel', ces-ati 

 'kratzen. scheeren, kammen'. Med denna rot var äfven förenad en se- 

 kundär begreppsskiftuiug 'polera, glätta', ett antagande, hvartill man 

 berättigas af de formelt besläktade (s. Persson, Wurzelerw. pp. 88, 135) 

 gr. lÉft), §y£ö med bet. 'skafva, skrapa, isynn. genom skafning, filning, 

 slipning glätta, polera'. 



*) Se härom bl. a. Möller, Beir. VII, 461, not 2 ; J. Schmidt, K. 

 Z. XXVI, 372 ff.; Johansson, Beitr. XIV, 339, De derivatis verbis cou- 

 tractis p. 100, not 6, K. Z. XXX, 443, noten; Schulze. K. Z. XXIX, 261. 



