202 



fullt obcrueiide begreppskategori, hvilken utgått direkt från 

 själfvca verbalroteii, och falla de samma följaktligen utom 

 området för föreliggande uppgift. 



Germanska verbaladjektiv på -)iu- Jia i korthet berörts 

 af Kluge, Nom. Stammb. § 227 — 228 och Brugmann, Grundr. 

 II, 138 f. 



I det följande lämnas en systematisk sammanställning 

 af de nordiska språkens såväl rent adjektiviska som substan- 

 tiverade raster af ifrågavarande indoeurop. adjektivformation. 

 Den historiska participialkategorin på -eno-, som utgör en 

 oskiljaktlig del af det nordiska verbalsystemet, upptages icke 

 till behandling ^). 



A. Med svag rotvokalism. 



a) Reducerade stadiet. 



I. Europeiska bildiiiiig^ar. 



icu. ■•■stdl--Hö- C^std[/-nö-). Endera af dessa stamformer 

 ligger till grund, för fno.-isl. (Vgf. Fr.^) stalchr m. 'Stak, Sta- 

 l)el, hvori Ho, Torv og deslige er opsat for deri at opbeva- 

 res' (jfr no. dial. Aas. stalcJc m. 'Stak, Stabel, en hoit opstablet 

 Hob af Ho, Lov eller Torv' ^i), fsv. (Schl.) staMer m. 'stack. 



') Se ang. en gmpp fornvästnord. adjectiva agentis på -tnn 

 Falk, Beitr. XIV, 44 ff. 



*) Af helt annat ursprung anser jag fno.-isl. stall')' m. 'Stak, 

 Knfte, kort Kl.Tdniugsstykke til Överkroppens Bodtipkning vara, hvilket 

 Vgf. och Fr.* emellertid uppföra nndor samma uppslagsord som stakhT 

 i bet. 'stack, stapid'. I dtt, filronfinida ordet, hvilket iiger parallell former 



