207 



II. Europeiska bil(1iiiii!>:ar. 



jcii. '^ul-nU, urg. ■'iml-iiö l^ -nniUo: fuo.-isl. (Kg. Vgf. Fr.'-*) 

 ull f. 'IJkr, fsv. (R(iv. Ill) ull f., da. «M (1. s. Utomnordiska 

 motsvarigheter möta u germansk mark i got. mdla, fht. 

 11'Olla, ags. wull samt å utomgermansk i fksl. vinna med 

 samma bet. Find. Ttrnä och lit. vilna äro formelt icke fullt 

 identiska med germ. '''inillö, utan torde återgå på ieu. 

 ''' iidld-7iu- (jfr find. purnd- och lit. 7w7nas 'ful T under artikeln 

 '^'pZ-no- i det föreg.). Till sin funktion är ordet ett gammalt 

 part. präs. akt. till ieu. verbalroten t/el- 'umringen, umluillen' i 

 bl. a. gr. i I- VM Svinde, kriimme', lat. vol-v-o, got. val-iv- 

 jan Svälzen', lit. vél-ti- 'wackeln, wickeln' (s. Schade, Wbch^ 

 1197 b.; Fick, Wbch^ I, 551, II, 276; Kluge, WbchMU a.: 

 Hellquist, Arkiv YIl, 14; Brugmann, Grundr. 1,242, II, 13(1: 

 Noreen, Urg. Lautl. pp. 101, 156). 



ieu. Hug-nO-, urg. Hidhi-, Holla-: fno.-isl. (Kg. Vgf. 

 Fr.-) lohTcr m. 'Lok, llaarlok', fsv. (Schl.) lokler, luJcJcer m. 

 d. s., å. da. (Kalk.) loJc(k)e m. 1) 'lok', 2) 'rodtrcnevl, skud ('?)', 

 3) 'knippe, dukke', 4) 'stacngcl (?)'. Germanska parallellfor- 

 mer föreligga i fht. loc, locJc (pl. lochi), mht. loc (pl. locl-e), 

 ags. locc, engl. lock, ndl. loh 'lock'. Till sitt etymon är ordet 

 att fatta som substantivering af ett ursprungligt part. prat. 

 = lit. lugnas 'gebogen, krumm', hörande till ieu. roten lug- 

 i gr. Ivyoo} XvyiL.M 'liege, kniipfe', Åvyog 'junger, bieg- 

 samer Zweig'. Hit hör nuijligen äfven got. lHhin 'ziehen' 

 {us-Wcan 'das Schwert aus der Scheide ziehen'), nordengl. 

 to look 'Unkraut gäten', bajr, liechen 'rupfen'. Se ang. 

 denna etymologi Schade, Wbch^ 569 b.: Kluge, Beitr. IX, 

 169, Wbch^ 240 a.; Brugmann, Grundr. I, 393, II, 1.39: 

 Hellquist, Arkiv VII, 14: Noreen, Urg. Lautl. p. löö; Streit- 

 berg, Urg. Gvnmm. p. 135. 



