KAP. III. 



Primäradjektiv bildade med suffixen -nia- och -jda-. 



Hithörande nordiska adjcktivbildningar stå med hänsyn 

 till såväl form som betydelse i ett nära samband med de i 

 kap. II behandlade verbaladjektiven på -la-. Hvad den for- 

 mella beröringen vidkommer, äro suffixen -nia- och -/>/«- att 

 fatta som sekundära utbildningar af -ia-. Med hänsyn till 

 sitt ursprung torde de samma få betraktas som specifikt ger- 

 manska, alldenstund analoga nominalbildningselement af indo- 

 europeisk härkomst icke äro uppvisade från utomgermanskt 

 språkområde ^). Suffixformen -nia- -ni- leder enligt Streit- 

 berg Beitr. XIV, 169, Urg. Gramm. p. 287 sin upprinnelse 

 från verbaladjektiv på -ia-, hvilka äga verb med präsens- 

 märket -ne- -no- vid sidan af sig. I formationer af denna 



•) De fornindiska nominal?uftixeu -anlya- och -tya-, hvilka med 

 afseende å såväl form som funktion närmast synas påkalla jämförelse, 

 äro rent särspråkliga nybildningar (s. Brugmann, Grundr. II, 117, 367, 

 1422). I lat. har man (s. Leo Meyer, Vergl. Gramm. d. griech. und 

 lat. Spr. II, 386; Schlliter, Die mit dem Suffixe ja gebildeten deutschen 

 Nomina p. 18; Helkiuist, Arkiv VII, 37) velat spåra ett indoeuropeiskt 

 -tio- suffix i suhstantivformationer sådana som spatiimi, ex-itium, 

 in-itium, sol-stitiuni. Beträffande dessa bildningar är det emellertid 

 — såsom Meyer riktigt anmärker — mer eller mindre sannolikt, att de 

 samma närmast äro afledda med snff. -io- från grundformer pä -to-. 

 Deras betydelser tyda icke häller med bestämdhet på funktion af ur- 

 sprungliga participia necessitatis. 



