181 



iiielt identiska got. aan-laugns (iirg. -Hcin^nn/a-) 'veiborgon'. 

 Adjektivets ursprungliga funktion af ett partic. nec. framträ- 

 der tydligt i nno. loyji 'slu, som ved at skjulo sine Tanker' 

 (Aas.), hvilket förutsätter en aktiv grundbetydelse 'sådan som 

 är i stånd att ljuga\ Ordet hör till ieu. roten leugh- i st. 

 vi), fno.-isl. liiifja 'ljuga'. 



urg. '^söh-nia-: fno. (Vgf. Fr.^) séJcn blott i förb. ö\ dagr 

 'som tilstedcr suJin eller kan anvendes dertill' («^. Afy.,- 

 Den leldre Kidsivathings Kristenret I, 30); fsv. (Schl. Riiv. 

 VI) söhi (dagher) 'socken (dag), då rättegångsmål kunna 

 förehafvas'. Till grund ligger germ, roten sah- sök- i got. 

 saJcan 'streiten, zanken", ags. sacan, fht. sahhan 'tadeln, 

 schelten, vor Gericlit streiten', got. söjcjan, fht. suohhan, nlit. 

 stichen, fno.-isl. sokia 'söka, lagsöka' m. H. atiägg. En motsv. 

 ieu. rotform säg- föreligger i gr. lyyto^ttat 'fiihre', lat sägire 

 'aufsptiren', lir. såighn 'suche' ^). 



Till ifrågavarande kategori af s. k. participia necessi- 

 tatis liänfcir Kluge Xom. Stammb. § 229 äfven följande tvännc 

 bildningar, livilka emellertid, enär deras betydelser icke synas 

 gifva tillräckligt stöd för antagandet af en dylik funktion, 

 med lika rätt kunde betraktas som af ledningar med ieu. ni- 

 suffix. Dessa adjektiv äro: 



urg. -^hrai-nifl- (-ni-): fno.-isl. (Eg, Vgf. Fr.^) hreinn 

 'ren, ubesmittet', fsv. (Schl.), fda. (Molb.) ren d. s. Ordet 

 förefinnes äfven utomnordiskt : jfr got. krains, fht. reini, fs. 

 linni o. s. v. i samma betydelse. Beträffande sitt etymon 

 har adj. afledts från ieu. roten (sJJc^ri- (germ. ÄW-) 'sönder n, 

 scheiden' i gr. hom. att. xqIvm, lesb. xqIpvco (<^-^xqi-v-im) 

 'scheide, entscheide', xoL-fjivov (xqI-}ivov) 'grob geschrotene 



*) Se om deima orilgrupp t. ex. Kluge, Wbch' 309 a., 369 b.; 

 Noreen, Urg. Lautl. p. 70. 



