186 



på ett aktivt grundbegrepp 'öfverhängande, hotande', nyan- 

 serna 3) och 4) på en likaledes aktiv betydelse 'sväfvande 

 i fara'. 



urg. "^äau-Jria-: fno. (Fr.^) dfjydr 'som kan, skal drsebes', 

 (!tt jtartic, fut. pass. till germ. verbalroten ctan- i fno.-isl. st, 

 vb. clpyia 'dö'. En härmed af ljudande förgerm. rotform 

 dhun- är uppvisad i fksl. däviti 'erwiirgen', lit. fZö?;?/^i 'quälen', 

 urspr. kausativer, motsvarande got. döjan (-< *döwjan) 'quä- 

 len', eg. 'tot machen'. 



urg. '■Tö-Jjia-: fno. (Vgf. Fr.^) -rMr förekommer blott i 

 sammansättningen haf-rédr 'tjenlig til Brug, naar man vil 

 ro ud til Havs' {äsr. /.sy.). Till grund ligger roten i fno.- 

 isl. red. vb. roa 'ro'. Betydelsen passiv liksom i ■•'äa>ij)la-. 



Som ett parti c. på -J)ia- kunde man slutligen betrakta 

 (så Falk, Beitr. XIV, 51) fno.-isl. -stodr, hvilket förekommer 

 som senare led i ett flertal sammansättningar: ein-stMr (Eg. 

 Vgf. Fr.'^) 'enslig, enestaaende', fiar-stéär (Vgf. Fr.^) 'staaende 

 i läng Afstand', -■'gagn-stktr, grundord för gagn-stmtligr (Vgf, 

 Fr.'^) 'modsat, modstridende', hag-stédr (Vgf. Fr.^) 'som har 

 en fordelagtig Stilling eller Retning', hug-stédr (Eg. Vgf. 

 Fr.2) 1) 'siddende fast eller altid tilstede i ens Sind, Tanker', 

 2) 'ufordragelig", minnis-stmtr (Vgf. Fr.^) 'feestet i Hukom- 

 melsen, nå-stodr (Vgf. Fr.^) 'naerstaaende, staaende i et när- 

 mere Forhold til en'. Adv. dagstött 'nöiagtig paa dagen' 

 innehåller som senare led snarare partic. prat. af fno.-isl. sv. 

 vb. sUäa (dd) 'bringe til at staa fast, stadfäste' än före- 

 varande adj. I fall antagandet af />/a-af ledning vore riktigt, 

 skulle adj. i fråga direkt bildats på roten (ieu.) sta- 'stå'. 

 1 själfva verket kan man med lika rätt anse ordet vara en 

 /a-stamsderivation, uppkommen på prat. (stöd) af fno.-isl. st. 

 vb. standa 'stå'. För denna händelse låg det emellertid nära 

 till ]i;inds att l)etrakta veibalstaiumens ntljudnudc dental 



