180 



luiiinicrvarm', 2) 'liclt muggen'). Jag ser i ordet en afljuds- 

 forni till fno.-isl. dngfi, fsv. dacj (dagg-, dagh, dogg-), nsv. 

 dagg (med biform dugg), da. dug, ags. déair, mit. dau, daive, 

 douwe, dow, flit. tou, nht. tau o. s. v. af en urgerm. grund- 

 form ^ctättm-, ^itåiivö-. Som etymou betraktar man ieu. 

 roten dheu- (dhu-) i find. dhUv- (dhävati), dhav- (dhåvate) 

 'rennen, rinnen, strömen', dhil- (dhunö-ti) 'heftig bewegen', 

 gr. d^é(foi) 'springe', i>vo} 'stiirme, rausche' o. s. v. (se t. ex. 

 Kluge, Wbdi.-^ 373 a.; Tamm, Kt. Ordb. 85 b.; Persson, Wur- 

 zelerw. p. 145). 1 enlighet härmed framstår 'flytande' som 

 adjektivets grundbegrepp. 



urg. '^hnuuna- (<C *hml-na-): fno.-isl. ^hnuggr förekom- 

 mer blott i sammans. hnugghent (Vgf. Fr.^) adj. n. 'et Slags 

 Versemaal' «.t. /fj'. (Snorres Edda). Adj. är att betrakta 

 som identiskt med sv. dial. (Rz) migger 'njugg, snål', i fall 

 detta sistnämda beror på en stamform '■hnuggfra- ^) och icke 

 möjligen motsvarar ett isl. *hnoggr. Ordet i fråga står i 

 afljudsförhållande till nsv. njugg 'snål' (< urg. "^hneu/^a-, se 

 Karsten, Nominalbildning I, 34) samt till fno.-isl. hnoggr 

 'sparsom, knap, karrig', ags. hnéaiv 'sparsam', no. dial. n0gg 

 1) 'frygtsom, forsagt, sraaalig, karrig', 2) 'knap', 3) 'yderlig 

 svag af Kraefter', sv. dial. nagg 1) 'skarp, mycket hvass', 2) 

 'snål, njugg a) knapp, kort b) svag, dålig' m. fl. former, hvilka 

 framgått ur ett gammalt M-stamsparadigm '"hnaumi- resp. 

 ■^hnauip; hvarom utförligare vid annat tillfälle. Se beträf- 

 fande ordgruppens etymon under ■^hnenua- ofvan anf. st., 

 hvarest äfven anföras paralleller vidkommande begrepps- 

 utvecklingen i adj. njugg. 



>) Jfr K. F. Johanssou, Beitr. XIV, 338 ff. 



