190 



B. Med rotvokalism(3n c. 

 a) Samgermanska bildningar. 



urg. '''mel-m-: Ett ur denna grundform framgånget 

 samgermanskt participium präteriti föreligger substantivcradt 

 i fno.-isl. (Eg. Vgf. Fr.^) migl n., fsv. (Rqv. III, äst. Isy.) nml, 

 fgutn. (Schl.) miel, fda. (Lund) miel, mi0l 'mjöl'. Å utom- 

 nordisk botten motsvara flit. melo (gen. melawes), fs. mii, 

 ags. melu (gen. melives) o. s. v. med samma bet. Till grund 

 för ordet ligger ieu. roten mel- 'zerreiben, mahlen' i arm. 

 mal-em, lat. molo, fir. mel-im 'zerstosse', lit. mal-iä mål-ti, 

 fksl. mel-jq, nile-ti, got. medan, nord. m,cda. I öfvercnssttäm- 

 melse med detta etymon får ifrågavarande substantiverade 

 participialbildning återföras på ett grundbegrepp 'målad, kros- 

 sad' (s. Fick, Wboh* I, 510; Kluge, Wbch^ 253 a.; Noreen, 

 P. Grundr. I, 518 (§ 286, 3); Persson, Wurzelerw. p. 65; 

 K. F. Johansson, K. Z. XXX, 443, noten). 



urg. '^smer-ua-: Till denna stamform hör en samgerm. 

 participialbildning af samma art som den under näst före- 

 gående artikel behandlade. I adjektivisk användning är ordet 

 uppvisadt blott från fornnorskan: smiorr (Eg. Vgf. åst. Xsy. 

 Fornmanna sog. VI i en vers: ack. sg. m. smioruan) 'butte- 

 rcd'. För öfrigt förekommer ordet blott som substantiveradt 

 neutr.: fno.-isl. (Eg. Vgf. Fr.^) smior, smigr (det jämsides 

 löpande smar är antagligen en af ljudsform ^), fsv. (Rqv. 

 III (cn. ley.: Sv. Dipl. V) smior, fgutn. (Schl. Rqv. III) 

 smier 'smör'. Fsv., fda. smm^ och den nsv. formen äro mot- 

 svarigheter till nyss nämda fno. smör. Utomnordiskt upp- 

 träder ordet likaledes endast substantiviskt: fht. smero (gen. 



') S. Noreeii, Aisl. G ram ni. ^ g 72, Aiim. 4 och där anf. lit. 



