193 



b) Isoleratie bilduiui^ar. 



urg. '^^er-m- föreligger i fsv. (Västmannal. och iiere- 

 städes) (jior, hvilket fungerar som partic. prat. till fsv. sv. 

 vb. (jiora {= isl. gior(u)a) 'göra'. ^). Det med ifrågavarande 

 glor likbetydande fno.-isl. gorr, gorr, fsv. gör är en gammal 

 ?<-starasbildning (*^arwu- resp. *scirwia-). Med afseende å 

 sin etymologi torde ordgruppen äga samband med find. 

 hirömi 'raache^ (s. Noreen hos Bråte o. a. st., Urg. Lautl. 

 pp. 132, 234)2). 



Till denna afdelning torde vidare höra fno.-isl. (Eg. Vgf. 

 Fr.2) Jcnilr 'udrustet med Kriefter og Duglighed til at gjore 

 hvad der udkrseves'. Ordet synes mig böra återföras på en 

 stamform urg. *hiiv-i(a-, ieu. *gne-m-, för hvilkcn utomnor- 

 diska kriterier visserhgen saknas, men hvilken under förut- 

 sättning af nedan framstälda etymologis riktighet är den enda 

 antagliga (en stamf. urg. ■^hna-im- vore i och för sig tänk- 

 bar, men denna afljudsfas (ieu. gno- 1. gna-) af den i adj. 

 ingående roten är för öfrigt ouppvisad). Vidkommande sitt 

 etymon förbindes ordet redan af Vgf. med lat. gnävus 'värk- 

 sam, ifrig, flitig', en sammanställning, som aksepterats af 

 Fick, Wbch * I, 431 och Noreen, Urg. Lautl. p. 57. I öfver- 

 ensstämmelse med Fick — men i motsats till Noreen — stäl- 

 ler jag nämda ordformer i samband med ieu. roten giUé-, 

 g^nö- (g^nä-) 'kennen, erkennen' i bl. a. gr. yi-yvmgxm 

 (t-yvM-v) 'erkennen', lat. gnosco, no-tus, gnä-rus, ags. cnd- 

 ivan 'erkennen, kennen', fht. ir-chnäan, hi-cJmäan 'erkennen'. 

 I germ. verb. prät.-präs. got. fht. Jcimncm, ags. cunnan, nord. 

 hmna förenar denna rot under afljudsformen gin- med en 



') S. Bråte, Bezz. Behr. XIII, 44 ff. 



*) Annorlniida Wadsteiu, Iiulog-. Forscb. V, 26. 



