195 



(Ijusgiii) aska' samt förutsattes som grundoi-d af fsv. falna, 

 nsv. falna, ä. da. falne (= fno.-isl. folna) eg. 'blekna, för- 

 lora sin färg', sedan 'vissna, förtorka, tyna bort. försvinna', 

 nda. falmc, sv. dial. falma i samma bet., äfvensom af sv. och 

 no. dial. fallce, faMe (jfr fno.-isl. folski, fht. falawisca, mlit. 

 valwische) 'falaska'. Som blott och bart substantiveradt upp- 

 träder adj. i sv. och no. flial. /wZ n. 'falaska'. Parallellformer 

 förekomma å germanskt område i ags. fealo, fealw-, cngl. 

 fallon-, fs. fahi, ndl. vaal, valnu; flit. falo (falavlr), nht. 

 faJil, fall) 'blek, black, mattfärgad', å utomgermanskt i fksl. 

 2)lav'"' 'hvit , ry. polovyi 'black', lit. palvas 'blekgul' (det sist 

 nämda möjl. slaviskt lån). Etymologiskt samband äger för 

 öfrigt rum med gr. stoXiog 'grå', ^sltog, seeXiåvög^swåvt- 

 aktig', lat. pullus 'mörk, svartgrå', pallidus 'blek', palleo 

 (''palveo) 'är blek', af hvilka de tvänne sist nämda utgöra 

 dcnominativ till ett adj. '^palvus = germ. ^'falya-. S. Schadc, 

 Wbch2 IGO a. och där anf. lit.; Fick, Wbch * I, 478; Brug- 

 mann, Gruudr. I, 162, II, 129; Kluge, Wbch '^ 96 b.; Tamm, 

 Et. Orb. 129 a. 



c) Saiiigeriiiaiiska bildningar. 



urg. '^bal-va-: Ett hithörande fno.-isl. adj. holr 'för- 

 därtlig, skadlig', hvilket icke blifvit uppvisadt som själfständigt, 

 ligger till grund för det af Eg. (från Viga-Glums saga som 

 utt «.7r. Af)'.) anförda verb. inchoat. ioZ^ia 'serumnosum fieri' 

 och har för öfrigt lämnat spår efter sig i det substantiverade 

 hol n. 'skada, olycka' (Eg. Vgf. Fr.'^). Å utomnordisk botten 

 äger adj. motsvarigheter i ags. halu, healu 'perniciosus, ma- 

 lus' (som substantiveradt neutr. 'pernicies'), got. *hahvs (adj.) 

 i halica-ifcsei 'Bosheit', hahcelns 'Qual', halwjan 'quälen'. 



