375 



udholdende, sei, utrsettelig', hvilket i själfva värket uppvi- 

 sar betydelseskiftningar, som återfinnas hos de lågt. och 

 nederl. formerna af detta adj. Därtill antager Ross samband 

 med nno. taag f. '(sei) Rodtrevle". Etymologiskt besläktadt 

 med ifrågavarande adj. är antagligen äfven subst. fno.-isl. 

 tä (tö) n. "Vei, aabeii Pläds', nno. dial. (Aas., Ross) taag n. 

 'en Kvsegfold, et smalt omgjaerdet Rum for Kreature paa 

 Marken, ogsaa en omgjaerdet Rude eller Teig i en Eng; 

 indgjaerdet kort Veistykke fra Faehuset til Grsesgangen': fsv. 

 tä (tel') n. 1) 'smal väg mellan gärdesgårdar', 2) 'en väg som 

 låg utom tomtrårna och således inneslöt alla byns tomter'; 

 nsv. dial. (Rz) ta tä 1) n. a) 'bygata\ b) 'fägata', 2) m. *den 

 del af betesmarken, som ligger närmast ladugården, liten in- 

 hägnad betesmark för små kreatur', fä-tåfg); nda. dial. 

 for-te (jfr fsv. for-ta 'en öppen plats i byn mellan tomterna 

 o. vägen', nno. Aas. for-taag 'trottoar, gångbana'). Som lån- 

 ord föreligger ofvan berörda subst. i finskan: jfr tanhua tan- 

 hut (tan/ms) tanhu 'fätåg, öppet ställe i byn och vid tåg, 

 boskapsgård, stall'. Den fi. formen förutsätter en till grund 

 liggande nord. »-stam *tähu- (Hanhu-), som sålunda till 

 stamformationen synes öfverensstämma med adj. tähu 'seg', 

 hvaraf det möjligtvis är en substantivering, eg. 'fest zuge- 

 stampfter Boden, Hofplatz' (se Bråte, Äldre Vestmannalagens 

 ljudlära p. 4, Hellquist, Arkiv. VII. 8, Noreen, Aisl. Gr.^ §§ 

 152,4, 251,3). Till den här ingående germ. roten tanh- hänför 

 man ännu ags. ^e-t§n^e 'nahe befindlich, verwandt', ^e-tin^an 

 'incumbere', ten^an 'drängen', fs. hi-tengi 'drtickend', isl. 

 tengia 'sammanbinda' sam-teng(d)r 'förbunden' (se Kluge, 

 Wbch« 'zäh'. Nom. Stammb.^ §§ 181-2, Noreen o. a. st.) O- 



1) Annorlunda Fick, Wbch'*^ II. 146, som förbinder ags. 56- 



tingan, ^e-tenpie, isl. tengia o. s. v. med ir. dingim 'beschwere, 



driicke' (urkelt. "^(lengö). 



