382 



Aandon af en stark Bevsegelse', vb. hmse 'puste stakaandet* 

 (Moth), nda. dial (Feilberg: Bidr. til en ordb. över jyske 

 almuesmål p. 734) Jws, hwcrs^), hos d. s. Ofvan anförda 

 nordiska adjektivformer synas ursprungligen ha ägt en all- 

 männare betydelse af 'torkad, skroflig, ojämn, sträf , att döma 

 nämligen af nno. dial. (Ross) haas 'ru, uglat, skrubbet"" (om 

 händer, här m. m.), nsv. dial. (Rz) has 'sträf, om ull" 2). 

 Under särskilda betydelsenyanseringar synes väsentligen detta 

 adj. gifvit upphof åt följande afledningar: nno. dial. Juesa f. 

 'Torhed, Torke isaer af långvarig Blaest' (från vissa diall. upp- 

 gifvet under formen heese samt hce(r)se „med ett tykt 5" i 

 hcB(r)se vind, hce(r)seveer, noorahce(r)se), hcesor f. pl. 'spruk- 

 ken Hud, isser paa U^Buderne', hcesen 1) 'om Hud: tor, ru og 

 bristende', 2) 'tor og spred af megen tor Blaest, om Halm og 

 Ho', hcpsutt 'fuld af smaa Sprsekker og Ujaevnheder"; Jims m., 

 heser 111. 'en svag tor, kjolig Luftström', luvsa heesä (Tele- 

 marken heise) 1) 'puste, stonne' (jfr särskildt talesättet hmse 

 aa kvmse 0: tale blsesende og hvsesende, hviskende), 2) 'gjen • 

 nemblsese, fortorre', 3) 'fortorres af Bisest', 4) 'blsese tort og 

 noget koldt', 5) 'optoe, om Vind' (heesvind 'Tövind'), nsv. 

 dial. (Rz) h(8sa vb. = no. Juesa 1. och 2. (ofvan). 



Jämsides med ofvan berörda adj. isl. Jiäss, nsv. Jiås 

 Jiäs, ä. da. Jiås, nda. Jices förekomma emellertid med samma 

 betydelse ('hes') msv. (Ödw.) JiTs 'dof, sträf, om ljud' (jfr Jiesa 

 f. 'heshet', Jiesna 'blifva hes'), n&v. Jies, ä. da. (Kalk.) Jieess, 



^) Formen JlfOCeS beror på anslutning till nda. vb. JllVCBS 



Jiwes f= Jurs Jies) 1) 'om vinden, der suser', 2) 'tale baest el. 



hviskende' (Feilberg), jfr nno. Aas. Jcvmsa 'hvaese, puste', fno. 

 Jiuésa d. 8. 



2) I fråga om denna betydelseutveckling hänvisar jag (i an- 

 slutn. till Ross.) till no. dial. Iierkjen, som betyder 'hiuderlig for- 

 medelst Ruhcd , men äfven mat og ru i Stemmen . 



