321 



ghren- 'reiben\ som Persson, Wurzelerw. pp. 72. 84. 103 

 abstraherar ur gr. x?«"'^^ 'reibe, bestreiche', isl. grunnr fsv. 

 grund 'Grund des Meeres (Zerriebenes, Sand, Arena)', got. 

 grundu-uaddjus 'Grundmauer' etc. Grundbetydelsen hos vårt 

 adj. vore i enlighet härmed 'afrifven, afnött, skafvad'. I fråga 

 om den i ordet försiggångna begreppsutvecklingen hänvisar 

 jag till parallellismer sådana som germ. magra- 'mager', eg. 

 'abgerieben' (se bland ro-stammar), germ. smala- 'liten, ringa, 

 smar (se bland ?o-staramar) med samma grundbetydelse ^). 



urg. *sil-(^d- (-Jja- 'O-' sv. dial. (Rz) gill(er) 'mycket glad, 

 sällskaplig, artig; kåt, okysk, brunstig'. En substantivering 

 af adj. föreligger i no. dial. (Aas.) gilda f. 'Glaede, Forneielse'. 

 Samma adj. utgör vidare grundord för svv. no. dial. gilda 

 (seg) = sv. dial. (Rz) gilla (sig) 'roa (sig)' ^< ^gild-jan). 

 I fråga om etymologin sammanställer jag vårt ord med got. 

 gailjan 'erfreuen', fht. mht. geilen d. s., ags. .^at, fs. gel, fht. 

 mht. geil 'von wilder Kraft, mutwillig, iippig, lustig, fröhlich'. 



1) Samma betydelsehistoria tror jag mig kunna påvisa ännu 

 hos no. dial. (Aas.) skrimi 'mager, tvnd, kjodlos, tör, saftlos' (jfr 

 subst. skrinna f. 'mager äng' samt afledda svv. skrimiast 'udmag- 

 res'), sv. dial. (Rz) skrinn 'mager, torr, ofruktbar, dålig, kraftlös 

 (om människor, föda, jord'), med annat rotafljud sv. dial. (Österb.) 

 skranna f. 'torr och mager varelse', skrannug 'torr och mager'. 

 Å nordisk botten sammanhänger denna ordgrupp närmast med no. 



dial. (Ross.) shinjast = skrimiast, sv. dial. (Rz) skrina 'af- 



magra, förtvina', samt vidare med de annat rotafljud uppvisande sv. 

 dial. (Rz) skrän 'skral', (Österb.) skranel 'mager häst', skraHO, no. 

 dial. (Aas.) skran skränen 'mager, tor', (Ross) skrane 'mager 

 cg storknoglet Figur', skraualeg 'lig en skrane, former hvilka låta 

 uppställa en germ. rot skven- skran- 'vara mager, kantig'. Adj. 

 skrinn (subst. skrinna, skranna etc ) återgår möjligen på äldre 

 urnord. *skrinj)- (jfr hos Ross adj. skrind = skrimi ofv.) och 

 hör i så fall till den ieu. rot skrent-, som Persson, Wurzelerw. pp. 



29. 99 ^ 168, konkluderar ur fht. scrintan vaht. schrinden'K\s.?,e 

 bekommen, bersten, aufpringen', lit. skrentu skresti 'sich mit einer 



