385 



med stå fht. tiuri, ags. déore, isl. d/',rr, fsv. nsv. dyr, da. 

 dy}' (jfr det från nordiskan inlånade fi. tiuris, senare tyyris). 

 Fsv. durliyha kan i och för sig bero på lågtyskt inflytande, 

 men för en fsv. adjektivform "^'dUr talar emellertid Deger- 

 forsmålets neutrala form dnrt, som förekommer jämsides med 

 mask. dyr. Denna formväxling återför Noreen Arkiv VI. 378 

 f. på gammal w-stamstiexion. — Atijudsformen dur- uppträ 

 der å västgermansk botten ännu i följande afledningar: nht. 

 dauern, mht. turen opers. mich turet ein diny (eines dinges) 

 o: mir ist etwas kostbar, teuer, mengl. douren 'Schmerz 

 cniptinden'. fs. durlik, mit. durhar 'kostbar', mht. tur 'VVert- 

 schätzuDg', untrir(e) (mich nimt u. eines dinges o: ich lege 

 auf etvas keinen Wert), fht. unturllcho undurllcho adv. 'ohne 

 grossen Wert worauf zu legen, mit Geringschätzigkeit'. Or- 

 dets etymon för öfrigt okändt; se Kluge, Wbch*^ 'dauern-', 

 'teuer'. Tamm, Et. Sv. O. 'Dyr'. 



urg. ^spahu-, *s})<éhic>-: fno.-isl. (Eg. Vgf. Fr.^) 82)«r 'spaa- 

 ende. som forudsiger Fremtidens llaendelser'; fsv. (Schl. Sdw.) 

 spär, forespär, ä. da. (Kalk.) forspå d. s. Former efter ia- 

 fiexionen äru uppvisade i fht. fs. siyähi, mht. spcehe 'klug, 

 geschickt', jfr fht. spähldiho adv., fs. spöhl:c adj., spuhlleo, 

 adv., spährort 'kluges Wort', sammansättningar hvilka kunna 

 innehålla den ursprungliga zt-stamsformen af detta adj. Or- 

 dets etymon är att söka i ieu. roten spek- 'se' i fht. speha 

 'Untersuchung', spehön, mht. spéken, nht. spähen, lat. speculiim, 

 conspicio, adspectus, find. spag- 'se'. Se Schade, Wbch^ 849 

 a, Kluge, Wbch^ 'spähen'. — 



I nedanstående adjektivbildningar uppträder t^-suffixet i 

 förening med afledningskonsonant: 



urg. "^hnapjpu-, ""linappiö- (ieu. '^knab-nu-, "^knab-niö-) : 

 fno.-isl. (Eg. Vgf. Fr.2) hneppr 'knap, ringe, af lidet Omfång 

 eller Vaerd', jfr vb. hneppa (pt) 'klemme, trsenge' samt nno. 



\ 



