335 



*skap-to-m), ax^jtoov d. s., lat. scäpus 'Schaff. Se Schade, 

 Wbch2 772 b., Kluge, Wbch« 'Schaft', Persson, Wz. p. 192. 



iirg. *slah-tö-: fno.-isl. (Vgf. Fr.^) sldtta f. 1) 'Höets 

 Afmejning', 2) 'Slaatte, Slaatteland', 3) 'Hararen, Smiden, 

 Utmyntning', 4) 'slagen Mynt^ Ordet är utvidgadt till n- 

 stam från ursprunglig ö-flexion, bevarad hos fht. slahta f, 

 ^Schlachtung, Tötung'. Fno.-isl. slåttr m. (gen. slättar dat. 

 slétti) är w-stam: *slah-tu-. Till stv. got. fht. fs. slahaii, 

 isl. sid. 



urg. *mö-dd-: fno.-isl. (Eg. Vgf, Fr.^) modr m. 'Sinds- 

 bevsegelse', fsv. (Schl.) niodh n. 'mod, sinne', da. mod d, s. 

 Gerra. paralleller: got. mOps m. (st. möda-) 'Zorn', fht. niuot 

 m., fs. mod m., ags. mud n. 'Sinn, Geist, Gemiit, Mut'. Ordet 

 uppvisar afljud till fksl. su-meja 'wage^ gr. fiaiofiai 'strebe, 

 trachte", fiatficcM 'verlange heftig'. Se t. ex. Schade, Wb.^ 

 629 a, Kluge, Wb. 'Mut'. 



c) Isolerade bildningar. 



urg. *s;an-dä- (ieu. *gJion-t6-): fno.-isl. gandr m. 'käpp, 

 stake', nno. dial. gand, gann 'Pind, tynd Kjsep' (isl. gondull 

 'virga virihs'), nsv. dial. gånder 'trädgren'. Enl. Hellquist, 

 Et. Bem. V f., Liden Bezz. B. XXI. 98 1 höra dessa ord till 

 find. hänti, gr. (povog etc, äro således afljudande med det 

 tidigare behandlade fno.-isl. gunnr o. s. v. Fno.-isl. gandr, 

 urspr. ett nom. ag., som öfvergått till ett nom. nomen instru- 

 menti, är att betrakta som ett substantiveradt ^o-ptc. ; jfr find. 

 hata, gr. (fcctÖQ. 



urg. '^srän-pa-: fno.-isl. (Eg. Vgf. Fr. 2) ^/mwnr l)'tynd, 

 sraaekker', 2) 'fin, om Lyd'; fsv. (Sdw.) gränder (granner) 

 1) 'fin, finstött', 2) 'noggrann, sorgfällig', 3) 'behaglig (?)'; 



