451 



'stinkende, bitter, skarp, rå', i dialekterna med bif. /ren, från, 

 frön och betydelsenyanserna 1) 'hvass, skarp a) med hän- 

 seende till känslan, b) till luften^ 2) 'ondsint, snarsticken, 

 häftig, lättretlig'; jfr nno. dial. frcena 'dufte sterkf, frmia 

 f. 'Opbrusning, Hidsighed', froen m. 'Vindbyge med Smaaregn 

 el. St0vregn\ Förslagsvis ställer jag ordet till roten prV- i 

 gr, ^Q^^co 'spriihe', ry. préju iwéti 'schwitzen, sieden, sich 

 entzunden'. Till den betydelseutveckling, som förutsattes af 

 of van nämda skenbart oförenliga begreppsskiftningar, erbju- 

 das paralleller hos Torp, sproglig-hist. stud. p. 184. — Den 

 i-omljudda nsv. formen af vårt adj. är sannolikt tillkommen 

 analogiskt. 



Fno.-isl. surr 1) 'sur', 2) 'ubehagelig', fsv. (Rqv. W)srir, 

 nsv. nda. sur. Jfr fht. mht. sur, nht. sauer, ndl. zuur, mit. ags. 

 Sfir, engl. sour, lit. suras 'salzig', fksl. syru 'roh'. Ordet kan 

 alternatift förbindas med ieu. roten ]csu- i gr. ^vw 'schabe, 

 reibe, glätte', ^vqöv 'Scheermesser' m. ra. (Se Osthoff, Morph. 

 Unters. IV. 156, Kluge, Wbch 'sauer', Noreen, Urg. Lautl. 

 p. 209 o. a, förff.) eller med fir. serb, kymr. cheru- 'bitter' 

 (*suer-i(0-s), hvilket antages sammanhänga med fht. swéran 

 'Schmerz verursachen', av. quara 'Wunde' (se Osthoff, Morph. 

 Unters. V. 77, Fick, Wbch* II. 324). 



