Tilläg-g och rättelser. 



(Del I). 



a) a-stammar: fno.-isl. gramr 'vred, forbitret paa en' 

 (Fr.2), hv.gramber 1) = föreg., 2) 'förskräcklig, hisklig, veder- 

 stygglig' (SdwJ, nda. gram 'gramse*. Jfr fs. fht. mht. gram 

 'zornig, unmutig', ags. ,^ram ^rom. Till germ. roten grem- 

 i fs. grimman stv. 'toben (v. Meere)', mht. grimmen 'tobend 

 larmen, brtillen'. — Eu svag afljiulsform härtill uppträder i 

 ä. da. (Kalk.) grum (grumme), nda. grum 'glupande, glupsk'. 

 sv. dial. (Rz) grum (grummé) 1) 'grym, stygg', 2) 'duktig, 

 god, ypperlig', no. dial. (Aas.) grum 'stolt, prunkende, pmeg- 

 tig, ypperlig fortraeffelig'. 



Fno.-isl. kleiss 'Isesp, Isespende' Fr.^ («^. Isy.); jfr en 

 bif. i kless-mccUr d. s. Bugge, K. Z. XIX. 433 förbinder a'dj. 

 med gr. ^Xaiaog 'auswärtsgebogen, von Fiissen', lat. hlcesus 

 'läspande' (jfr Prellwitz, Et. Wbch d, gr. Spr. p. 48). — Jfr 

 annorlunda hos K. F. Johansson, Beitr. XIV. 321. 



Fno.-isl. krammr 'sammenhsengende af Fugtighed, om 

 Sne', nsv. Joam d. s. Jfr got. qrammijja i. 'Feuchtigkeit', till 

 ett adj. -^qramms. Jfr ang. etymologin Uhlenbeck, Et. Wbch 

 p. 115. 



Isl. (l)ork. suppl. II) lamr 'lemlsestet' ^) (1 gg), fno.-isl. 



^) I fno.-isl. lemhegrdr 'tunghOrt' Fr.^ beror deu 2-omIjudda ad- 

 jektivformen pä anslutning till vb. lemia slaa, banko' (jfr no. dial. 

 Ifvm 'släp, slOv, uenergisk'). 



