386 



dial. neppa (= isl. hneppa), neppeleg 1) 'net', 2) 'lidt snerpef, 

 neppen 'pyntelig, som passer vol paa sig selv' (Ross); fsv. 

 (Sdw.) 7ia2)per ncepper 'knapp, sparsam, trång', nsv. dial. (Rz) 

 napper napp napp 1) 'knapp, svår', 2) 'sparsam'; nda. nap 

 'karg, noga' (föga brukligt som adj.), adv. i förb. knap og 

 nap 'nätt upp, med möda', nepp)e adv. 'näppeligen, knapt, med 

 möda'. Etymologiskt samhöriga med detta adj. äro följande 

 nordiska adjektivformer med begynnande hn-, hvilka äro 

 kända blott från nyare språkperioder: nno. dial. (Aas.) knapp 

 1) 'knap, träng, liden, neppe', 2) 'sparsam, karrig', 3) 'kort, 

 lot at blive fserdig med', 4) 'rask, hurtig, behaendig i Arbeide', 

 5) 'net, vakker, vel afpasset, om Redskaber'; nsv. knapp 

 'otillräcklig', dialektiskt (Rz) äfven i betydelserna 'hastig, 

 snabb', samt 'stark, styf, stel'; ä. da. (Kalk.) hiap 1) 'rask, 

 bevsegelig', 2) 'let til at blive vred', nda. knap 1) 'snever, 

 träng, utilstrsekkelig, indskranket', 2) 'paaholden, gierrig'. 

 Dessa former med kn- ha nämligen uppkommit i en sam- 

 mansättning med prefixet ga-: *^(a)h7iapp-, hvari 5 + hn- 

 Ijudlagsenligt ledde till ljudförbindelsen gn-, och härstamma 

 närmast från sådana nordiska dialekter, där gn- blef kii-. 

 Till utbredningen af ifrågavarande former har sannolikt äfven 

 ett lågtyskt inflytande bidragit: man jämföre It. knapp 'knapp'^ 

 sedermera inlånadt i nyhögtyskan ^), samt ndl. knap, mndl. 

 gnap knap 'knapp'. Äfven dessa utomnordiska former låta 

 förklara sig ur en adjektivbildning *sahnapp-, alldenstund 

 ljudutvecklingen gn- > hh- är känd från såväl lågtyskan, där 

 den är begränsad till vissa dialekter, som nederländskan, där 

 den är allmän '^). 



Den hos adj. i fråga framträdande växlingen mellan 



1) Se Kluge, Wbch^ 'knapp'. 



2) Se Wadstein, Idg. Forsch. V. 4 f. 



