392 



*räd(l, blyg'; fsv. (Sdw.) hlödher 'blödig, rädd', jfr nsv. hlödig, 

 blöd(sint). Från danskan hänför Jessen (Et. Ordb.) hit hUd- 

 i hhdagtig, hlodsindet, BUding Cc; jämmerlig Person); nda. hUd 

 för öfrigt = fda. hUt. Å utomnordisk botten motsvaras adj. 

 af ags. Uéaö 'timid, sluggish', fs, Uödi, fht. hlödi 'zaghaff, 

 mht. hl(pde nht. hlöde 'gebrechlich, schwach, zart, zaghaft'. 

 Genom växlingen mellan a-stamsformen i fno.-isl. och ags. 

 samt /> stamsformen i fht. och fs. (Schade, Wbch^ 76 b. 

 anför jämte Uéaö äfven ett ags. bléaöe) göres ursprunglig 

 w-stamsliexion sannolik ^). Ett got. ■'hlaujms ligger till grund 

 för afledda vb. hlauj)jan 'kraftlos, ungiiltig machen'. Ordets 

 etymon kan sökas i ieu. roten hhlu- 'schwellen, fliessen' i gr. 

 (fkvM 'strotze, fiiesse iiber', (fUo], iplolw (*(pÅoJ^-io)) 'strotze' 

 etc. Samma rot ingår med <^-utvidgning i germ. adj. dlanta-, 

 bluta- 'blöt, mjuk m. m.', hvarom se detta arbetes I. del pp. 

 19, 62. Till betydelseutvecklingen hos adj. i fråga jämföre 

 man lat. fluidiis 1) 'flytande, 2) 'slapp, kraftlös, vek', 

 närmast hörande till lat. f^ao 'flyter', hvilket enligt Persson, 

 Wurzelerw. pp. 16, 173 framgått af '-^fugxo (jfr pf. fluxi, con- 

 fiugce), d. v. s. innehåller en ^-utvidgad rotform hlii-g-, icke det 

 enkla hhlu-, såsom Tamm, Et. Sv. Ordb. u. 'blöt' antager 2), 

 urg. "^mö-Jm-, mu-J)w-: fno.-isl. (Eg. Vgf. Fr.^) möör 

 'trset, modig, udmattet, kraftesles', no. dial. (Aas.) mod 'trset, 

 m0dig, mat': fsv. (Schl.) möper (mödh) 'upprörd i sinnet, 

 uppskakad, orolig, besvärad, medtagen, plågad, utmattad, 

 trött'; ä. da. (Kalk.) mod 1) 'tra?t', 2) 'nedslåt, sorgfuld' 3) 

 'vred'. De västgermanska språken bevara ett motsvarande 

 «a-stamsadjektiv : fht. muodi mht. muede nht. wi?<^e 'abgemiiht, 

 verdrossen, ermattet, kraftlos', fs. mödi 'mtide', ndl. mwde, 

 ags. méöe 'miide, erschöpft, kraftlos, traurig'. 



1) Jfr Klugc, Wbchö 'blöde', Tamm, Et. Sv. O. 'blödig'. 

 ^) Jfr Noreen, Urg. Lantl. p. 164. 



