397 



tvifvelaktigt, enär denna enstaka, sena /rt-stamsform kan 

 äga sekundär upprinnelse. 



Ofvan afhandlade nordiska adjektiv ha alla ägt parallel- 

 ler i något eller några af de germ. släktspråken. Enahanda 

 växling mellan omljudd och oomljudd form, som iakttagits i 

 dessa bildningar, framträda ännu i ett antal andra nordiska 



h) Adjektiv, till hvilka motsvarigheter ej äro uppvisade 

 från utomnordisk språJchotten. 



urg. *snainvu-, ''snaiuo-: fno.-isl. (Eg. Vgf. Fr. 2) snoggr, 

 sn0ggr (*snaggivu-, *snaggwia-) 1) 'kort', 2) 'korthaaret, 

 ogsaa om Graesset eller Straaet som voxer paa Jorden'. Or- 

 det kvarlefver i nynorska dialekter under särskilda betydel- 

 senyanser: siiogg 1) 'kort, snart afgjort, let at blifve fserdig 

 med (f. Ex. om et Arbejde, et Aerinde, en Vei', 2) 'knap, 

 liden' (jfr adv. sneggt 'knapt', snoggleg 'noget knap eller 

 träng, om Klseder', snoggveg 'Gjenvei, Tvaervei' (Aas.); 3) 

 'fordringslos, tarvelig' Ross (en betydelse som väl närmast 

 framgått ur snogg 2.). Ross uppger jämte snegg formerna 

 snogg (= isl. snoggr) från Sondhordland, Indre Sogn, Nord- 

 fjord samt snoggjen från förstnämda trakt. Öfriga hos Aasen 

 ock Ross under detta uppslagsord anförda begreppsskiftnin- 

 gar torde icke höra till ifrågavarande adj. och återfinnas un- 

 der följande artikel. — Å östoordisk språkmark möter samma 

 adjektiv. En oomljudd nsv. form snagg- (= isl. snoggr) in- 

 går i dial. snagghårig (= syiögghårig) 1) 'korthårig, om 

 hästar' (Uppland), 2) 'släthårig, om djur' (Nerike), snagger 

 'sträng, svår, skarp, t. ex. vinter, väder', Skåne (snaggert 

 ntr., med radikalt r, något som väl är oursprungligt, jfr äfven 

 snaggig 'snäsig', Blekinge). En substantivering af ett fsv. 



