398 



adj. ^snogger (= isl. snoggr) torde föreligga i nsv. dial. (Rz) 

 snugga f. 1) 'kort tobakspipa* (äfven snugg m.), 2) 'kort båt 

 eller piska^ 3) 'smula', 4) 'liten, mindre betydande gåfva' ^). 

 Af de hos Rietz från Västerbotten anförda och med detta 

 adj. förbundna formerna s7iog, snou, snout 1) 'med kort hår', 



2) 'utan horn, om djur', 3) 'kal, om bärg el. fjäll, som äro 

 skoglösa' höra väl de tvänne senare nämda till adj. snaudr 

 (se under detta i det föreg.). — Den fno.-isl. i- och w- om- 

 Ijudda biformen snoggr, nno. snogg (*snaggivia-) har följande 

 motsvarigheter å svensk botten; snögg- isnögghårig (— snagg- 

 hårig, se ofvan), Uppland, snögg 'knapp, snål' (Västerb.), 

 snöggt adv. 'knapt' (Västergötl.), snygg (<C ^snogger) 'kort, 

 liten' (Svealand), snyggt adv. 'knapt' (Nerike), snägg(er) ]) 

 'kort för hufvudet', vresig, grälig' (Östergötl., Halland), 2) 

 'mager, skarp, om jord' (Bohuslän), hvilken sistsagda form 

 framgått ur kasus utan omljud; jfr äfven afledningarna 

 snäggal 1) = snägg 1., 2) 'som gärna vill bitas, om djur', 



3) 'kall, stormig, om väderlek', snäggen 1) = snägg 1., 

 2) 'sträng, svår, skarp, om t. ex. vinter', 3) 'frusen, om 

 snön' (Rz). 



Till sin etymologi har adj. i fråga af Johansson, Beitr. 

 XIV. 338 ff. 2) och Persson, Wurzelerw. 135 (jfr äfven No- 

 reen, Urg. Lautl. 162, Zupitza, Bezz. Beitr. XXV. 95) stälts 

 i samband med ordgruppen fno.-isl. snauör 'bar, naken, blot- 

 tad' o. s. v. (se under detta ord i det föreg.). De hos adjj. 

 snauör och snoggr framträdande betydelserna 'bar, blottad, 

 naken, utblottad, fattig; kal, skallig; kort, knapp, korthårig' 

 låta återföra sig på en passiv grundbetydelse 'afskuren, afklipt. 



^) Se Hellquist Arkiv VII. 10.; beträff. fsv. Ijudöfvergåugen 

 0>>tt Noreen, Aschw. Gr. § 109. 



2) Johansson meddelar iifvcn ett got. snaggvus (= isl. 

 snoggr) 'kahl', hvilket emellertid ej förekommer hos Wulfilas. 



