400 



klipt hår', och hänför de med denna begreppsskiftning före- 

 nade formerna följaktligen till isl. sngggr sneggr 'kort o, s. 

 v/ (jfr äfven Noreen, Aschw. Gr. p. 69). En i denna rikt- 

 ning gående betydelseutveckling är väl tänkbar, men sålänge 

 parallellismer till densamma icke äro uppvisade, synes mig 

 mitt ofvan gjorda antagande sannolikare. — Ett spår af 

 ifrågavarande adjektivs ursprungliga bemärkelse 'rask, flink 

 hurtig' bevaras å svensk botten i 9i-afledningen snäggen 'som 

 fort och hastigt uträttar något, tilltagsen' (Rz). Omöjligt 

 vore icke häller, att ofvan (under föregående art.) berörda 

 adj. snägg 'vresig, grälig' i själfva värket hörde hit, i det 

 denna betydelsenyans äfven kan tänkas ha utvecklat sig ur 

 bet. 'hastig, häftig' (jfr nsv. hastig eg. 'skyndsam' (högsv.), 

 dialektiskt äfven 'lättretlig, uppbrusande'). Gränsen mellan 

 begreppsnyanserna hos ifrågavarande tvänne till formen lika- 

 lydande, men dock etymologiskt obesläktade adjektiv kan 

 således i hvarje särskildt fall icke med bestämdhet ui)p- 

 dragas. 



Som etymon för senast behandlade adj. har man med 

 rätta betraktat den germ. rot, som ingår i got. sniwan 'ila', 

 ags. snéoivan snuwan 'gå, komma, ila', fno.-isl. snua, nsv. 

 sno 'vrida, vända', afledningarna ags. smid 'rask, plötslig', 

 smid 'fart snabbhet', snijdian 'ila', fno.-isl. snuör 'raskhet 

 m. m.', siiäöigr 'rask' (se Johansson, a. st. p. 342 fF., Pers- 

 son, Wz, 135 not 3, Noreen, Urg. Lautl. 162). Dessutom 

 höra till ordgruppen i fråga å nordisk språkmark ytterligare 

 väl nno. dial. sniigga 'gjore en hastig Vendning eller Vridning' 

 smtgga (seg) 1) 'vride sig misforneiet', 2) 'liaste', snuggen 

 'hastig, hidsig', smigg 'Hastighed, Iver, Travlhed, Fart'. 



I fråga om stamformationen hos ofvan diskuterade tvänne 

 adjektiv utgå Johansson a. st. p. 340 f. från tvänne genom 

 rotafljud skilda stammar: ^sneggva- låge till grund för nno. 



