403 



ursprunglighet. Annars kunde densamma tilläfventyrs miss- 

 tänkas vara uppkommen genom formutjämning inom paradig- 

 met, d. v. s. härröra från ordets dativformer (jfr biformen 

 giiel- med analogisk a-brytning, inkommen från ordets senare 

 a-paradigm). 1 västgermanska komposita med w-adjektiv som 

 främre led framträda dessa enligt en af Kluge, Nom. Stammb.^ 

 § 180, framstäld iakttagelse vanligen i sin n-starasforni, en 

 regel som torde få utsträckas till kompositionsbildningar af 

 denna art öfver hufvud (jfr ags. swéte 'siiss': snottnete 'Siissig- 

 keit', erige 'eng'; angsum 'ängstlich'; jfr fno.-isl. ongr: ongr, 

 pngleiJci 'trängser, ongliga adv. 'i förlägenhet, nöd'), myrge 

 'kurzweilig': fht. murgfnri, ags. smylte 'ruhig': smoltlice. 



Till sin etymologi hör adj. närmast samman med vb. 

 fno.-isl. gilia 'to beguile a woman', fsv. gilia 1) = isl. gilia, 

 2) 'fria', ä. da. gillie gille 'fria'. Till grund för ordgruppen 

 lägger jag ieu. roten gihel- 'begära, åtrå, vilja' i gr. ^fÅo), 

 i^é/Lo), fksl. zeléti 'cupere'. Som parallellismer för här fram- 

 trädande betydelseutveckling 'begärlig, trånande — brunstig, 

 okysk' hänvisar jag till fno.-isl. grad^- 'ugildet, om Dyr', nno. 

 grad 1) d. s., 2) 'geil, brunstig', hvilket jag Nominalbildning 

 I. 6 velat härleda ur ieu. roten ghredh- 'gern haben, gierig 

 sein' i bl. a. got. gredus 'hunger', grzdön 'hungra', samt till 

 fno.-isl. fitss 'villig', hvilket i nno. dialekter (se Aas.) fort- 

 lefver under betydelserna 'villig, tilboielig, lysten, fyrig, ivrig, 

 samt 'geil, parrelysten'; jfr afledda vb. nno. f>/sast 'blive 

 geil, yttre Parringsdrift, om Dyr'. 



Slutligen några bildningar, i hvilka stamsuffixet äfven 

 innehåller ett konsonantiskt element. 



urg. matj-ru; man-riö-: fno.-isl. (Vgf. Fr,'-) moyrr 'mer, 

 skjor'; fsv. (Sdw.) mör, nsv. mör, fda. (Molb.) mm- d. s., 

 nda. m0r. Ordet kvarlefver' i nno. dialekter under formen 

 maur med en difterentierad betydelse 'forknyt, forsagt, aengst- 



