407 



find. rhhu-: i-hhva-; täJcu-: tahvd-; ragliil- gr. iXaxvg : lit. 

 lengvas, av. raomväsdm; av. mourum: fpers. margum (i ansl. 

 till Bartliolomse Idg. Forsell. V. 358 med anm. 2); lett. erds 

 (*erdusj: lit. erdvas, ardvas ; lett. ass: lit. aszviausis {\ QXi%\. 

 till Leskien, Bildg. d. nomina p. 344), samt find. tanu-, fno.- 

 isl. J)imm\ fht. dunni o. s. v.: lit. tenvas,gv. ravaöc, fir. tema 

 (se i det föreg. ^). 



Jag öfvergår till adjektivbildningar af denna art, livilka 

 bevaras äfven å germanskt och särskildt nordiskt språkom- 

 råde. På grund af de germanska utljudslagarna skönjes 

 ifrågavarande suffixväxling härstädes blott spårvis. 



urg. * ang !((('■• '^ctngu-: fno.-isl. (Eg. Vgf. Fr.^) ^ngr, 

 ongr 'tränga nsv. dial. (Rz) ång (komp. cmget') d. s. 2), ä. da. 

 (Kalk.) eng 'snsever'. Ordet har motsvarigheter såväl i germ. 

 som utomgerm. språk: got. aggwus, fht. angi, engi (ss. adv. 

 cmgo), ndl. eng, find. amhä-. fir. cum-cmg, (med sekundärt 

 ^•-suffix) fksl. qzukii, arm. andziik, (med sekundärt ^suffix) 

 lit. anksztas; lat. angnstus är bildadt på en s-stam (jfr find. 

 ämhas 'Enge'). Roten återfinnes i lat. ango. gr. ccyxoj 'schniire 

 zusammen'. Adjektivets i fråga w-stamskaraktär framträder i 

 den got., find., slav. och arm. formen, samt återspeglas å 

 germansk botten i den nord. och fornhögt. växlingen mellan 

 former med och utan i-omljud. Den parallella «a-stammen 

 skönjes i fno.-isl. paradigmformer, sådana som ack. sg. m. 

 (pnguan) onguan, och spåras äfven i got. aggwus (för vän- 

 tadt ^aggus). Sagda got. form vill Kluge, Conj^ugation 46, 

 Nom. Stammb.2 § 179 och med honom Brugmann Grundr. 



^) Emedan germ. språk icke bevara något spår af en jämsides 

 med it-stammen "^Jmnnu-, '^Jjlinniö- gående ua-stam upptages detta 

 adj. bland de rena tt-stamraarna. 



2) Nsv. dial. (Rz) ang "ond, otålig'' eg. "^bragt i trångmår) 

 hör väl ursprungligen till r-staramen fsv. ange?', sv. dial. anger 

 ängslig, bedröfvad (se bland ro-stammar i kap. VII). 



