426 



lich' (Zupitza, Gutturale 91). Källan till detta ^(;-suffix kan 

 endast sökas i en ^/a-stam ^merh-ua: Till M-staramen ''merJc-u- 

 raåste visserligen förutsättas en moverad nom. sg. f. *mirlm 

 (jfr got. magus 'gosse': wiam < *ma3?r7 'flicka ). Men denna 

 enstaka Ijudlagsenliga -^f-forra kan icke tänkas ha varit lifs- 

 kraftig nog för att värka analogibildande, enär densamma 

 svårligen förmått hålla sig uppe vid sidan af den fem. w- 

 stammens öfriga kasusformer, hvilka varit försedda med 

 suffixformen -id-, framför hvars i ett urg. n i ställning 

 efter konsonant Ijudlagsenligt måste bortfalla. Man jämföre 

 t. ex. lit. nom. sg. f. saläl för "^saldv-l (: saldus 'suss'), 

 analogiskt efter saldziö f^saldu-iö-), Urtl för nartv-l (: kar- 

 tus 'bitter', got. hardus) analog, efter Jcarcziö- (= got. 



hard-jö-). 



k utomgermansk botten anknyter sig vårt adj. till ir. 



hrecc 'bunt, gefleckt^ kymr. hrijch 1) 'subniger, nigellus\ 2) 



'macula, lit. mirgeti 'flimmern\ margas 'bunt', lett. mirgt 



'fiimmern, blinzeln, blinken', mirgas 'plötzliches Hervorblin- 



ken', se Wiedemann, Bezz. Beitr. XIII. 300 anm. 1, Zupitza, 



Gutturale 91. Till denna ordgrupp ställer Lagercrantz, Zur 



griech. lautgesch. 49 (= Upsala univ. årsskrift för 1898), 



äfven gr. df^éQÖoo 'beröfva synen, göra blind m. m.' I fråga 



om den betydelseutveckliug denna etymologi förutsätter hos 



adj. mijrhr o. s. v. hänvisar Zupitza 1. c till lit. mirklys 



'Blinzler', böhm. mrJcati 'blinzeln : fksl. ynrhknati 'finster 



werden', mraU 'Finsterniss' ; härtill fogar jag parallellismerna 



isl. Ualhr, fsv. UaTcker, nsv. Uall 'svart, mörk' : gr. (f>lé^(a 



'lysa', ir. loch (Huko-) 'svart' : find. rmå, isl. log, logi 'ljus, 



låga, flamma' ^). 



1) Persson, Uppsalastudier 183 not, förbinder adj. mT/r/rr med 

 gr. fioovaam 'besudlar, svärtar' (part. perf. pass. fJtfiOQVyfJSVa). — 

 Enligt "en äldre, numera öfvergifvcn uppfattning, hvarom se Lottner, 



