434 



1.2 481, Hirt, Akzent p. 241, Streitberg, Urg. Gr. p. 214). 

 Att de ieu. adjektivens komparationsformer icke sällan utöfvat 

 ett ömsesidigt inflytande på hvarandra, torde till full evidens 

 framgå af följande exempel (jfr Brugmann, Grundr. II. 400): 

 adj. 'HngM- 'flink, liten, ringa' i find. laghu-s, gr. ixaxv-c; 

 komp. Hengh-ies- i av. renj-yah-, men gr. sXdaaoiv af *sXaYX- 

 mv, för väntadt ""iXsyi-iwv, och likaså find. läghnjas-, för 

 HanghJyas, analogiskt efter afljudsformen gr. iXax-, find. 

 lagh- i positiven och superi, gr. eXdx-tatoc, find. lägh-uiha-; 

 omvändt har komparativens betoning analogice införts i de 

 tvänne nu nämda superlativformerna, äfvensom dess såväl 

 betoning som rotafljud i gr. superi. sÅsyxKJrog; find. prthu-s 

 har ombildats tiW 2Jrathu-s efter den regelrätta komp. imWilyas-, 

 liksom den väntade superi. *prthwthd~ fått vika för en af 

 komp. influerad form prdthistha-. Oursprunglig är sålunda 

 — trots öfverensstämmelsen i ett flertal språk — den beto- 

 ningen motsägande långa rotvokalen i find. äQu-s, av. äsii-s, 

 gr. wxy'-c, hvilka röja påvärkan från motsvarande kompara- 

 tiver find. ågiijas, gr. mxiov, medan lat. ac^-^^ec^ms bevarar 

 en lämning af den urspr. posit. (jfr däremot komp. öeior); 

 likaså i find. svädii;% gr. n^v-c, lat. suävis ("smdu-is), 

 germ. och nord. ""sudtu-, hvilka äro ombildningar af en ur- 

 sprungl. positiv med svagt rotafljud (= got. suts), i anslutning 

 till motsv. komparationsformer find. svädiyas, gr. ^åcov, fht. 

 suoziro^). Omvändt har got. komp. sutiza, för väntadt 

 *sivötiza (= fht. suoziro), påvärkats af sagda positiv, äfvensom 

 af den regelrätta got. superi, sutista (jfr däremot fht. suozisto 

 för *suzisto). 



Som rent germanska kriterier på berörda aksentväxling 

 hos positiven (och superi.) å ena sidan samt komparativen å. 



1) Jfr J. Schmidt, K. Z. XXVI. 380, not. 



