445 



isl. vb. hryggua = hryggia 'bedrove' samt utomnordiskt ags. 

 hréoivan, fs. hréuivan, fht. hriuwan 'Schmertz od. Reue 

 empfinden', hriutva, nht. Reue. 



Fno.-isl. Jcérr 1) 'kjser, elsket', 2) 'kjaeiiig', 3) 'forelsket 

 i nogen', fsv. (Schl.) hlr 'kär', ä. da. (Kalk.) hJr 1) 'kser- 

 lig", 2) 'eldskende, yndende', 3) i nuv. het. Etymon osäkert, 

 möjligen af lat. cärus (se Noreen Aschw. Gr. § 63,i).i 



Fno.-isl. léttr 1) 'let af Vsegt', 2) 'let, ikke förbunden 

 med Vanskeligheder', 3) 'ubetynget', 4) 'venlig', 5) 'ringe, sim- 

 per, 6) 'lejlig\ fsv. (Schl. Sdw.) lietter; nsv. lätt, fda. (Lund) 

 Icet, nda. let. Jfr got. leihts (belagt"' blott under formen leiht 

 ntr. II. Cor. IV. 17), fht. llhti liht, mht. Uhte, ags. léoht, 

 ttris. nfris. licht. 



Fno.-isl. mildr 1) 'barmhjertig, naadig, kjterlig", 2j'from'; 

 fsv. (Schl.) milder 'mild', ä. da. (Kalk.) mild 1) 'mild', 2) 

 'gavmild, velgerende'; jfr got. mildeis 1. (?) milds, ags. milde, 

 fs. mildi, fht. milti, nht. mild. Af omtvistadt etymon (se 

 Kluge, Wbche 'mild', Uhlenbeck, Et. Wbch 105). 



Fno.-isl. mar 1) 'tynd, smsekker', 2) 'spids, smal' af 

 *mai-i(- : lind. mwati 'drängt' (se Noreen Urg. Lautl. p. 32); 

 jfr i samma bet. fno.-isl. miär miör (*mi>io-). 



Fno.-isl. seigr 'som taaler at töjes eller att strsekkes 

 uden derved at gaa i tu', 2) 'staerk till at staa i mod': fsv. 

 (Sdw.) segher, nsv. seg, nda. sei. Härmed jämföre man fht. 

 ana-seigi mht. an-seige 'andringend, feindlich', ags. onsé^e 

 d. s: till st. vb. fht. fs. slgan 'sich senken, sinken, tropfend 

 fallen, sich vorwärts bewegen', fno.-isl. siga 'glide udad ved 

 Kraften af sin egen Tyngde'. 



Fno -isl. séll 1) 'stillet i gode Livsvilkaar', 2) 'vel faren, 

 lykkelig', 3) 'elendig, stakkels', 4) 'beatus (om helgon)'; fsv. 

 (Schl.) sCed, fda. (Molb.) sCel 'salig, lykkelig'. Jfr got. sels 

 'gut, tauglich' (i-stam eller „abstufender" /a-stam: Streitberg, 



