446 



Got. Gramm. § 183), fht. salig mht. scelec nlit. selig, ags. 

 scelig 'gut, gliicklich', fht. sälida, mht. scelde 'Gluck, Heil', 

 sälliche *auf gluckbringende Weise', ags. sielra (*söliza) 'bes- 

 sei'. Till etymologin se Brugmann, Die Ausdriicke f. den 

 Begriff d. Totalität p. 47, Kluge, Wbch^ 'selig'1 



Nsv. sJcygg, dial. skiugg (med fsv. brytningsdiftong, se 

 Noreen, Aschw. Gr. § 127, i) 'timidus' < (?) ^shiggn-. 



Fno.-isl. sprékr 'livlig, mvlg' (Fr.^), nsv. dial. (Rz) 

 spräker 1) 'modig, gladlynt, språksam', 2) 'glänsande, ly- 

 sande'. 



Fno.-isl. stirdr 1) 'stif, uboielig', 2) 'vanskelig', 3) 

 *haard, streng', 4) 'stridig til Sinds', 5) 'uvenlig'; fsv. (Sdw.) 

 stirdher 'styf, stel (bildl.)', nsv. dial. (Rz) sterd 'stel' (jfr 

 sterdna = isl. stiröna 'styfna'). 



Fno.-isl. styggr (pl. -uir) 1) 'sky, som: seger at undgaa 

 Folk', 2) 'frastedende, uvenlig, vred, om Mennesker', 3) 'ra- 

 sende'; fsv. stygger och stiugger (Rqv. Ill) 'vederstyggelig, 

 afskyelig', den senare formen med fsv. brytningsdiftong (No- 

 reen, 1. c). 



Fno.-isl. stélcr (Fr.-, 1 gg) 'stor', jfr stékka (aö) 'gJ0re 

 stor', jfr nno. dial. (Ross) staakna 'blifve stiv' (med '?), stadk 

 m. 'gammel stiv Mand'. 



Fno.-isl. tryggr (pl.-wVj 1) 'paalidelig, tro', 2) 'tryg, 

 ubekymret', fsv. (Schl.) trygger 'trogen, trofast, trovärdig', 

 nda. tryg. Jfr got. triggivs (och adv. iriggnaba), fs. trium, 

 ags. tréowe, trgive ; fht. gitriiiivi, mht. getriwce triuice, nht. 

 treu getreu eg. 'Treue habend' (fht. triuira, nht. Treue med 

 prefigeradt ga-, ge-). 



Fno.-isl. fjekkr 'behagelig' jämte samss. (ä-, gUgg-, hug-, 

 /(-Jiekkr), fsv. (Schl. Sdw.) Jjcekker 'täck, behaglig', mis-thcekker., 

 o-thcekker, o-tikker 'misshaglig, obehaglig', fda. (Molb.) tcek 

 'velbehagelig'. 



