422 



Isl. hlcér flekterar det oaktadt som 'ren' a-stam, analogt med 

 t. ex. de urspr. tm-stammarna isl. hlår, grclr. Sagda fem. 

 stamform *hl(e-nw-, där -«-ljudlagsenligt kvarstod i alla kasus, 

 kan emellertid äfven i och för sig förklara uppkomsten af 

 en ii-fovm ^hlw-im- och intet hindrar att ur denna ?t'w-stam 

 härleda äfven de vgerm. formerna af adj., hvilkas ?ra-stams- 

 karaktär sålunda voro sekundär. Men i betraktande af att 

 M-adjektiven i fht. i så godt som alla kända fall (jfr dock 

 det indekl. filu) antagit formen af ja-stammar synes det 

 sannolikt, att den fht= ^(;a-stammen i fråga är ursprunglig. 

 En parallellism mellan wa- och tt-stam af förevarande adj. 

 existerade sålunda väl blott i urgerm. tid: vid dialektsplittrin- 

 gen blef ?^a-stammen allena rådande i västgermanskan, u^ 

 stammen å nord. botten (jfr ofvan adjektiven garua-, skena-, 

 grmja-, hvilka i flit. (o. fs.) likaledes blott uppvisa t<;a-stams- 

 form). I fråga om sitt etymon hör vårt adj. till ieu. roten 

 Jiele- "^vara varm' i lat. calidus för celidus anal. efter caltre, 

 lit. szilti 'bli varm' sziltas 'varm' o. s. v., se J. Schmidt, Vo- 

 calismus II. 454 (senast Hirt, Der idg. Ablaut p. 86)^), 



^) Pä tal ora fuo.-isl. hl(ér blid, mild erinrar jag om det 

 synonyma nisl. (Vgf., ])orkelsson: suppl. Ill) hliJT (-j(l7l) Inn, varm' 

 jämte afledningar: lllfljd f. 'Lunhed, lunt Veir', hlijlegur 'varm, 

 venlig', llhjlega 'venlig, gunstig, fördelaktiga; jfr nisl. hlud yde Ly, 

 värme, opvarme', fvn. lllij n. Värme', hlijio, gifve Ly (Fr. 2), nno. 

 dial. (Ä.as.) ly 'mild, luun, lidt varm, om Luften, tildeels ogsaa om 

 Vandet', ly n., lya f. 1) 'Mildhed i Luften', 2) 'Ophold i Uveir', 

 ly 'om Solen: skinne klart og varmt i stille Veir , lya 1) värme, 

 formilde Luften, om Solen', 2) om Veiret: sagtne, stilles, isa^r om 

 Ophold af Regn' jämte Ifjlca f. 1) 'Pormildelse i Luften', 2) = 

 lya f. (med sekundärt Ä;-suffix), nda. dial. (Molb.) ly 'lunken' (med 

 den synonyma sidoformen lyJced, Sonderjylland, för hvilken väl 

 närmast en Ä^-afledning — af samma art som nno. l^/Jca f. : ///, nda. 



lunhen, nsv. Ijunken 'ljum': nda. lum, nsv. ljum, fno. hläka t: 

 adj. hlér, mengl. hleuJce, mndl. leuh: mengl. hlewe 'lau' — lig- 

 ger till grund), ä. da. Kalk. ly 'give ly, ophold' (= isl. hli'/ia), ly 

 subst. = nda. ly 'Skiul, Skierra imod Luftens og Veirets Umildhed', 



