Eura. 61 



olipa kaarisoljessa vielä hamppulankaakin jälillä toclisteena etta 

 solki oli vainajan vaippaa eli vaatteusta hautaan seurannut. 

 — Nuo Euran maan-alaiset haudat varhemmalta rauta-ajalta 

 övat Suomesta ainoat laatuansa, sen mukaan kuin nyt tun- 

 netaan. Ennen on siltä aikakaudelta paljastaan hautarau- 

 nioita tunnettu". 



Käydään tåas tästä virstan verta alaspäin, niin tavataan 

 juuri Pappilanmäen kohdalla [L] Lauhianmäki, noin 150 sy- 

 len päässä joesta. Se on tasaisten peltojen keskellä WalF- 

 Biörnin vainiolla, 100 s. pitkä, 50 s. leveä, 3 ä 4 s. korkea 

 ylänne. Tämän mäen muuten sileällä pinnalla luin parisataa 

 selvästi näkyvää hautakuoppaa. Mäen pituussuunta on jo- 

 tenkin tarkoin etelästä pohjaiseen, haudat övat poikki mäen; 

 siis niiden suunta idästä länteen; paikoin övat haudat kol- 

 messa rivissä. Mäen pohjais- sivulla ei näy hautoja. Täta 

 mäkeä ei ole ollenkaan kaivettu, ei yhtäkään hautaa siinä 

 avattu, eikä siis mitään siitä löydettykään, mutta hautarivien 

 selvyys ei anna pienintäkään sijaa epäilykselle ettei tämä ole 

 kalmisto. Seudun nuorisolla on ikimuistoisista ajoista asti 

 ollut tapana käydä tällä sileällä kummulla sunnuntai-iltasin 

 kisaamassa, varsinkin kevätsuvella. 



Tästä parisataa syltää pohjaiseen päin on [LI] Uotin- 

 maki Knuutilan pellolla, parisataa syltää joesta. Tämä on 

 muutaman kapanalan laajuinen keto, mikä ei paljo ylene ym- 

 pärillä olevista pelloista. Tässäkin näkyy parikymmentä hauta- 

 kuoppaa, jotka kauan övat kansan huomiossakin olleet. [LII] 

 Lamppumäki on pyöreä kunnas, noin 40 s. läpimitaten, 3 ä 

 4 s. korkea, Krouvilan saralla, parisataa syltää joesta ja sa- 

 man verrai) matkaa edellisestä Uotinmäestä. Tässä näkyy 

 puolisataa hautakuoppaa, mäen päällispinnalla ja muilla si- 

 vuilla, paitsi pohjois-puolella. Seudun asukkaat kertovat, 

 etta tässä on usein suvi-öillä nähty valkeita palavan ja luul- 



