50 Ulvilan kihlakunta. 



se ei kuitenkaan voinut olla, sillä vallissa oli maa puhdasta. 

 Tuosta Osmanmäen itävierteestä löydettiin viime kesänä se 

 runsas määrä myöhemmän rauta-ajan muinaiskaluja, jotka 

 provasti Rosengren silloin lähetti Muinaismuisto-Yhdistykselle. 

 Niitä olivat talonpojat löytäneet kiedan-ajossa ja tuota nio- 

 hottunutta syrjää kaivaessa, siinä kun vielä silloin oli ollut 

 hautasyvennyksiä näkyvissä". 



„Käräjämäessä sanotaan paikan omistajan 1849 kaivat- 

 taneen 10—12 hautaa, mutta silloin ei löytty muuta kuin 

 keihään kärki. T:ri Ignatius kaivatti siinä 1870 „useita hau- 

 toja" lounaspuolella tuomarin ympyrää ja sai kolmesta kau- 

 dasta kaluja: kaksi pientä vaskisormusta, kaksi keihään- 

 kärkeä, toinen ruodolla, toinen varsiputkella varustettu, sekä 

 tuliraudan. Mina kaivatin Käräjämäessä 14 kautaa; ensim- 

 mäiset neljä mäen eteläpäässä, liietakaivoksen rajalta, toiset 

 kymmenen pohj oisen liietakaivoksen ja tuomarin-ympyrän 

 keskiväliltä. Muodoltaan nuo liaudat olivat kaikki jotenkin 

 samaa laatua. Syvennys maanpinnassa on noin 3 kyynärää 

 pitkä, 1 y 2 leveä ja y 2 kyyn. syvä. Kohta turpeen alla oli 

 maa poltettua, ikäänkuin olisi haudalla Manalaisille uhrattu ; 

 sitten nähtiin hiedassa palon jälkiä 5 tai korttelin syvyy- 

 teen asti, luonnollisesta maanpinnasta luettuna. Siinä missa 

 palon jäljet pimttuivat oli vaikeata arvata kuinka avaraksi 

 kauta oli kaivettu, koko mäki kun on löysää hietaa, jonka 

 paljastaan kosteus koossa pitää. Yksi hauta oli kokonaan 

 hiilen ja tuhan sekaisella hiedalla täytetty, mutta siitä ei 

 mitään kalua eikä luutakaan löytty; kolmessa haudassa sitä 

 vastoin tuskin tuntui mitään palon merkkiä itse haudassa, 

 mutta niissä löyttiin näytteeksi joku murunen palanutta luuta. 

 Mäen eteläpäässä ei löytty kuin yksi pieni vaskikappale tur- 

 peen alisesta palokerroksesta eräässä haudassa. Toisessa 

 hautaryhmässä löyttiin kolmesta haudasta hiukan kalua. Yh- 



