Yläne. 33 



päitse, menee poikki Yläneen Nousiaisiin Walpperin kulmalle 

 ja siellä yhtyy tåas nykyisiin teihin. — Täta vanhaa tietä 

 Yläneellä sanotaan Sant Henrikin tieksi. Lähellä Kolinum- 

 men kylää on tien vieressä tasainen, leveä kivi, jota sanotaan 

 Sant Henrikin pöydäksi; siinä kertomuksen mukaan on apos- 

 tolimme matkustaessaan syönyt; myös kerrotaan, etta täta 

 tietä on ennen kuljettu „tiirikan paarella" (= parilailla 1. pu- 

 rilailla). Kaksi seivästä eli riukua oli näet toisesta päästä 

 hevosen valjaihin kiinnitetty, toiset päät laahasivat maata 

 hevosen perässä ja niille kuorma laskettiin. — Mainitun tien 

 varrella on Lietsan talo, siinä kaiketi on „lietsarin" virkaa 

 toimitettu ja siitä on nimi talolle saanut. — Etta P. Hen- 

 rikki täta tietä Turusta kulki Kokemäelle, todistanee sekin, 

 etta tarinat Henrikistä tämän tien varrella, Köyliössä, Sä- 

 kylässä, Yläneellä ja Nousiaisissa. övat enemmän muistossa 

 kuin mimalla. 



Kristillisyyden aika. Vaikka Yläne on pieni metsä- 

 kappeli, on siellä kirkko ollnt jo hyvin aikaisin; jo pispa 

 Bero Balk'in aikana, 1384 — 1412, tänne kirkko rakennettiin 1 ). 

 Kertomuksen nmkaan on Yläneen ensimäinen kirkko ollut 

 Kimmanmäellä, puolen penikulmaa kakoon päin nykyisestä 

 kirkosta; paikalla ei kuitenkaan näy mitään rakennuksen 

 jäännöksiä. Sittemmin on kirkko ollut Kappelinniitun mäessä, 

 virstan päässä nykyisestä kirkosta; tällä paikalla näkyy sel- 

 västi kiviperustusta, joka osoittaa, etta siinä isonlainen ra- 

 kennus on ollut. Nykyiselläkin kirkon paikalla on ennen 

 täta kirkko a ollut kirkko. Yläneellä nyt oleva puukirkko on 

 rakennettu 1782. Siellä säilytetään yksi rautainen miekan 

 kahva ja kärki; ne on löydetty kirkkomaasta hautaa kaivet- 

 taissa; miekka ei ole pakanuuden aikaisia, vaan on luulta- 



: ) Agrikolan luettelo. Helsingius, Finlands Kyrkohistoria, s. 156. 



3 



