124 Ulvilan kihlakunta. 



desta vanhasta rysästä muutamia säynäviä; näitä kuningas 

 erinomaisen armollisesti katsoo ja vastaanottaa. 



Kuninkaallinen laiva palaa takaisin SaiKlöhr'in ohitse. 

 Eras hollantilainen merikatteini vaihtaa tukatia kuninkaalle ; 

 täyttää laivansa raudalla, hirsillä ja laudoilla. Eras ranska- 

 lainen ottaa vatukoita, puolukoita ja erittäin maanmuuraimia 

 y. m. laivaansa. Eras englantilainen laiva, joka on tullut 

 vanhaan kaupunkiin ja Saksau korvaan, tarjoaa täällä suolaa, 

 ryytejä, hunajaa ja Arbogan rinkeliä, ja täyttäytyy tåas ruoka- 

 tavaroilla, viedäkseen niitä Tukbolmaan; purjehtii Ison-Rau- 

 man kautta, ja kotimatkallaan tapaa sen kuningas" l ). 



Nakkila sai kappelin-oikeudet 1764; puukirkko sinne 

 perustettiin „Nakkilanmäelle" 1763, kuten eräässä kirkon- 

 seinässä olevassa kirjoituksessa ilmaistaan. Kirkossa ei ole mi- 

 tään mainittavia muinaisuuksia; seinällä siellä riippuu miekka, 

 joka sanotaan Kurjen oma olleen, mutta nähtävästi on se 

 paljoa myöhäisemmiltä ajoilta. Peräseinällii on kaksi piiusta 

 veistettyä ristiinnaulitun kuvaa. Eri kirkkoberrakunnaksi tuli 

 Nakkila 1861. 



Kullaa eli Levanpelto tuli kappeliksi 1766; kutsuttiin 

 ensin „Jumalan armon kappeliksi". Mutta täältä on ainakin 

 Levanpellon kyla käynyt Kokemäen kirkkoa 2 ). 



Kullaan kirkossa on kaksi pientä, 3 korttelin korkuista 

 taulua, jotka övat pahvista painettu kohokuville; toinen ku- 

 vaa Jesusta Getsemanessa, toinen Hanen ylösnousemustaan. 

 Kirkon kolme pienenmoista kelloa on lahjoittanut proves- 



*) Tästä omituisesta kertomuksesta ei voi varmaan sanoa, onko 

 se totta vai vaan mielikuvitusta ; luultavasti sitä ainakin suurin osa. 

 Sen tekijä on kenties provasti Rosenbach. 



2 ) Täta vahvistanee sekin, ettii Kullaan kirkon arkistossa qu 

 vanha pöytäkirja, jonka on laatinut Kokemäen pappi Johan Clementis, 

 pitäessään kokousta kymmennyksistä Levanpeltolaisten kaussa. 



