Ulvila. 125 



sori Kraftmän, joka oli Koiviston kartanon omistajana Ul- 

 vilassa. 



Kullaalie ei ole vielä kauan ollut ratastietä, vaan kir- 

 kolla Ulvilassa kuljettiin jalkasin ja „selkähevosilla". Pert- 

 tulan talossa on vielä jälellä rikkinäinen naisväen satula 

 puusta, jota ennen kirkkomatkoilla oli käytetty. Siinä on 

 kaksi patsasta, j oiden alapäät haarautuvat hevosen kummal- 

 lenkin puolelle, haarain alapäistä käyvät vyöt hevosen ym- 

 päri; patsaat övat toisiinsa yhdistetyt kahdella laudalla, 

 mitkä käyvät kahdenpuolen hevosen säen, nämä laudat olivat 

 istuimena; vielä käypi patsaasta toiseen kaksi haapaista kaarta 

 seljän turvana. Koko rakennus on niin leveä, etta siihen 

 on muhkeakin muija istumaan mahtuimt. Tällaisia satuloita 

 oli täällä paljo käytetty. 



Asutusseikkoja. „Paikkojen nimistä voimme arvata, 

 etta koko Ulvilan länsipuoli meren partaalla on ennen maail- 

 massa ollut ruotsalainen. — Jo se seikka, etta usealla pai- 

 kalla Ulvilassa kaksi nimeä on, toinen ruotsalainen, toinen 

 vallan suomalainen, todistaa molempien kansallisuutten tässä 

 toisiinsa koskeneen". Näin lausuu provessori Y. Koskinen 1 ). 

 Tuollaisia kaksi-nimellisiä övat esim. Soinila Svensby, Suos- 

 meri Svartsmark, Harjunpää Härpö, Hyvelä Hjulböle. Ra- 

 vaninkylä ja Friitala övat muka suomennoksia Ragvaldsbystä 

 ja Fribystä. — Aivan ruotsalaisia övat lähempänä meren- 

 rantaa olevat paikkain nimet, niinkuin Arnäs, joka kuten 

 edellä on maimttu pitäisi oleman Ruotsista asutettu; samaa 

 kaiketi voinee päättää muistakin ruotsalais-nimisistä paikoista: 

 Rosnäs (= Ruosniemi), Thorsnäs (= Tuorsniemi), Sunnäs 

 (= Sunniemi) y. m. Kerrotaan, etta seudun ruotsalaisilla 

 asukkailla on Tuorsniemellä (Thorsnäs) ennen ollut jumalal- 



l ) Pohjanmatwi asuUamisesta, Suomi 1857, s. 145. 



