Rauma. 1 1 



rotaan, etta 1572 raivosi niin kova rutto kaupungissa, ettei 

 ollut niin monta tervettä miestä, etta olisivat voineet kantaa 

 ruumiin hautaan, vaan sukulaisten täytyi se härillä vedättää. 

 Muistotanlnista mainittakoon suuri öljymaalaus kuvaava „vii- 

 meistä tuomioa"; siinä on vuosiluku 1733. — Puisia veisto- 

 kuvia on: Marian, Lutherin ja Melanchtonin kuvat. Saarnas- 

 tuolissa on vuosiluku 1625 ja sanotaan sen ennen olleen 

 Tukholmassa Riddarholm'an kirkossa. Katosta riippuu suuri 

 vaskinen kynttilänkruunu, erään Velanus'en lahjoittama; pu- 

 heen mukaan 30:n-vuotisesta sodasta tuotu. Lehterin eli 

 parven rinnassa on Apostolein ja muiden pyhäin kuvia, mitkä 

 1767 on maalannut „Jon. Bergman". Jokaisen kuvan alla 

 on runosäkeet. Esim. Stefanuksen kuvan alla: 



„ Stefanus kivill surmattiin, 

 häll! taivaan kunnia avattiin". 



Barnabbaan: „Myös väkivälda Barnaban 



On saanut Marttyr kuolemaan". 



Paavalin: „Sen palkan pahan Paval sai, 



ett bövell häneld pään pois löi" 

 j. n. e. 



Edellä mainittu lähetyskunta on täältä kuvannut seu- 

 raavat muinaiskalut: Ehtoolliskalkin, vaskisen kastemaljan, 

 pyhcänsavun-astian, kuvia saarnastuolin laidasta, vanhan tuo- 

 liri, vanhan abbotti-pu'un kuosin, Rauman vanhan lipun, kau- 

 pungin sinetin ja vanhan säästölaatikon. — Siihen aikaan 

 kun jNIellenius kirjoitti edellämainitun kertomuksensa, oli kir- 

 kossa vielä nionia muinaisjäännöksiä, joita ei nyt ole. 



Mutta Raumalla on ollut toinenkin kirkko, ,,Pyhän Kol- 

 minaisuuden kirkko", joka luultavasti oli luostaria vanhempi. 

 Kun Rauma paloi 1639 joutui tuo arvaten jotenkin uljas 



