178 Liite. 



kaupunkia ■ — kohoaa se vanha harmaasta kivestä raken- 

 nettu kirkko, jonka historia ja muinaistarina yksimielisesti 

 sanovat olleen entisen Rauman Francishanihtostmin JcwMo. 

 Sen nimi on Pyhän Rist/ n Mrfcko (Helga Kors 1 kyrka). Luoma 

 laskee Äyhön järvestä Karilahteen. Se paikka, jossa kirkko 

 seisoo, on muinoin ollut veden ympäröimä ja kantaa vieläkin 

 Tarvonsaaren nimeä *). 



Itse rakennuskin toclistaa kirkon franciskaniveljien rå- 

 ken tamaksi. 



Säästäväisyyden vuoksi tekivät näet n. s. kerjäläis- 

 munkit usein yksinkertaiset kirkkonsa kaksilaivaisiksi, min 

 etta ainoastaan yksi sivulaiva rakennettiin, milloin pohjois- 

 milloin eteläpuolelle päälaivaa 2 ). Keski- eli päälaiva on 

 yhtä leveä kun kuori ja siis siitä suoranainen jatko; pohjois- 

 puolella on vähän kapeampi sivulaiva. Kolme pilaria määrää 

 laivojen rajan. Kuorin kattona on yksi ja päälaivan kaksi 



*) Pohjoispuolella kirkkoa on vanha rakennus paanukatolla. Mim- 

 rit, noin 5:n kyynärän korkeat, övat harmaasta kivestä ja sisäpuolelta 

 voi nähdä, etta rakennus on muinoin korkeampi ollut. Sen alla sa- 

 notaan olleen kellari, jonka maanalaiset holvit nyt övat laskeuneet 

 ålas. Samalla puolella kirkkoa on muitakin raunion jälkiä. Ei näytä 

 siltä, etta rakennukset olisivat olleet yhtey dessa kirkon kanssa; tuo 

 mainittu huone seisoo vinossa kirkkoon nähtlen. — Itäpuolella on ala, 

 jota sanotaan „palotontiksi". Muinoin kuuluu siinä olleen rakennuksia, 

 jotka tulipalo on hävittänyt; nyt on siinä kasvitarha. 



Epäilemättä övat nämä rauniot viimeiset jäljet niistä, joista Mel- 

 lenius kertoo: „Des utom finner man rundt omkring kyrkj an åtskilliga 

 lämningar af hus, eldstäder, källare m. m., hvaraf man kan finna, att 

 här fordom varit stort antal Munckar och en vidlöftig hushållning". — 

 Tähän muistutan, ettei millään ole taattu, etta kaikki rauniot övat 

 luostariurakenuusten jälkiä. 



2 ) Semmoisia rakennuksia, varsinkin luostarikirkkoja, löytyy mo- 

 nessa paikoin Saksassa y. m. Kts. Otte, Kunst-Archäologie, vierte 



