Eurajoki ja Luvia. 101 



Isommassa kellossa on kirjoitus: „Enra Aminne socken 

 Yriante Capell lohan Pihlman Professor Prost och hyrko 

 Herde Gaten i Stocliolm 1794 Af G. Meyer". — Näistä päät- 

 täen kirkko ei vanha olisi, mutta saateipas maassamme monia 

 kirkonkelloja tavata, jotka olisivat isoavihaa vanhemmat. Emä- 

 kirkosta on Taidehistoriallinen Lähetyskunta kuvannut alt- 

 tarikaapin, jossa veistokuvat esittävät „kolmea kuningasta" 

 Kristuslasta kumartamassa. Luvian kirkossa sanotaan olleen 

 rautapuku eli haarniska, joka on yliopiston museoon lähetetty 

 ja siellä tallella. 



Asutustarinoita. Irjanteen x ) kylää, samoin kuin kirk- 

 koakin sanotaan seudtm vanhimmiksi. Luvialla l ) kerrotaan, 

 etta silloin kun Luvian lahti vielä oli merenä, tuli tänne 

 kaksi miestä etsimään talon paikkaa. Miehillä oli suuret 

 tarakat seljässä ja suuret tuppirustingit hirvennahkaisissa 

 vöissä. Toisen miehen nimi oli Isojusu, toisen Vähäjusu; 

 vihdoin lie löysivät sopivan talon paikan, ja rakensivat siihen 

 „Löytty"-nimisen talon. 



Tulipa sitte hirvi Väliäjusun laihovainiolle. Jusu lähti 

 sitä takaa ajamaan; juostessaan pudotti hirvi sarvensa, joka 

 on „ikuisena miiistona" Luvian kirkon seinässä, lakkikouk- 

 kuna. Sitte miehet rupesivat alusta rakentamaan siinä pai- 

 kassa, missa nyt on Iso-Löytyn vanhan emännän aitta ; siinä 

 siis ensimäinen alus Luvialla tehtiin. Toinen Länsi-Suomessa 

 oleva alus oli Pyhämaassa. Kun sitte Ruotsissa purjehdittiin, 

 jäi syyspuolella Jusuin alus kerran Isolie merelle yöksi, mutta 

 Pyhämaan alus ennätti satamaan; kun Jusut aamulla aluk- 

 sineen tulivat satamaan, kysyivät Pyhämaalaiset: „Missä te 

 Luvian Tupjusut olette koko pitkän pimiän yön viettäneet?" 

 Toinen talo Luvialla oli Hanninkylän Nuuti ; meriliikettä sii- 



l ) Irjante ja Luvia övat nimiä, joiden merkitystä ei vielä ole 

 selitetty. 



