142 Ulvilan kihlakunta. 



sandens alla landens inbyggare till Herrans hus. Joel 1: 14. 

 Guten i Stokholm af G. Horner 1803. — Suomeksi kuuluu 

 tämä kirjoitus jotenkin näin: „Pomarkun Kirkko Past. Profes. 

 ja Rovasti Tohtori Fr. Lebell, Kutsuu kokoon yleisön ko- 

 koontukaat kaikki maan asuvaiset Herran huonesen. Joelin 

 1: 14. Valanut Tukholmassa Gr. Horner 1803". — Toisessa 

 kellossa on kirjoitus: Tämä Gerh. Hornerilla StoeJiolmissa 

 v. 1824 valettu kello kutsuu Pomarkkulaisia Herran kasvoin 

 etern: Tulkaat veisatkaamme Kiitosta Herr alle Psalm 95: 1. 

 Asutusseikkoja. Historioitsijamme mainitsevat, etta 

 nämä, Norrmarkun ja Pomarkun erämaat saivat Karjalasta 

 uutis-asukkaita Kustaa Waasan aikana, 16:nella vuosisadalla ; 

 saraaa sanovat myöskin täällä tavattavat kansantarut x ). Mutta 

 miten on se seikka ymmärrettävä, etta täällä, ei ainoastaan 

 Norrmarkussa, vaan Pomarkussakin on paljo ruotsalaisia 

 maanpaikkain nimiä, 3 a 4 penikulman päässä meren ran- 

 nasta? Niin on Pomarkussa Isonjärven ympärillä ja sen joen 

 varsilla, joka Inhottujärvestä laskee ensinmainittuun järveen, 

 niittujen ja maiden nimiä: Almyra, Hylenki (Hyläng), Pekk- 

 enki (Beckäng), Paattenki (Patäng), Mosenki, Ormenki, Ta- 

 verholmi, Kilholmi, Träskmyra, Oxpakka ja Klåsmarkku, kyla 

 synkiässä sydänmaassa 7:män vanhan virstan päässä Norr- 

 markun kirkosta. Kuinka on siis ymmärrettävä se seikka, 

 etta täällä „erämaassa" on tuollainen joukko, ja tietysti 

 vielä muitakin, ruotsalaisia nimiä? Olisiko Ahlaisten ja Kar- 

 vian Ruotsalaisten asukkaiden tarvinnut näin kaukana käydä 

 beinänteossa ja niittuja nimittämässä? Ja jos niinkin olisi, 

 niin kuinka olisi vat tulokkaat Karjalasta saaneet nuo nimet 

 tietää, jos ei seudulla olisi asukkaita ollut? 



2 ) Vrt. myös kirjoitus »Kuinka satu kertoo osaisen Satakuntaa 

 asujauiensa saaneen". Lännetär I, s. 41 — 51. 



