Rauma. 7 



Ruotsalaiset ennen historiallista aikaamme ahkerasti täällä 

 purjehtivat *), ja voipi siis olla mahdollista, etta he kaupun- 

 ginkin tänne perustivat; vakavaa historiallista pohjaa kui- 

 tenkin puuttuu tälta otaksumiselta. Katsokaamme myöskin 

 Rauman seikkoja väliä historiallisen aikakautemme alussa. 



Kristillisyyden aika. Rauma on nyt pieni, jotenkin 

 vähäpätöinen kaupunki, mutta koska sen vanhin historia on 

 jotenkin tuntematon itse monelle Raumalaisellekin, niin ei 

 liene liikaa, jos siitä tähän vedän muutamia piirteitä, otetut 

 osaksi kansan kertomuksista, osaksi siitä kertomuksesta, 

 jonka Sven Mellenius on kirjoittanut 1770 ja 1772 „Om Sjö- 

 staden Raumo". 



Kuten edellä on kerrottu, mainitaan Rekisaarella olleen 

 vahva kauppapaikka, ja se luultavasti oli jo Suomalaisten 

 pakanuuden aikana. Mutta kun tässä oli hyva kalavesi, ja 

 kauppa rupesi yhä vahvistumaan, siirtyi kauppapaikka saa- 

 relta mantereelle. Kerrotaan, etta kaupunki perustettiin kol- 

 men kyläkunnan maalle, ja vielä jälestäpäinkin on se niiltä 

 maata saanut; niinpä, kerran kun Rauma paloi, annettiin 

 Äyhältä kaupungille palo-avuksi Omenapuu-saari, joka on 

 kaupungin lähellä meressä. 



Ensinitäinen Rauman säilössä oleva oikeuskirja on val- 

 tionhoitajan Kaarlo Knuutinporan antama, vuodelta 1442 2 ). 



x ) Vertaa esim. Afzelius, Svenska Folkets Sago Häfder 1, Ynglin- 

 garne begynna färdas till Österlanden. 



2 ) Toinen on Kristoffer Baijerilaisen antama v. 1444, kolmas 

 Tanskan kuninkaan Kristianin 1461. Sittemmin övat oikeuskirjoja anta- 

 neet pispa Kort, St. Sture vanli., ritari Erik Akselin poika (Tott) 1476, 

 Svante Sture 1504, St. Sture nuor. 1512 ja Kustaa I 1546. — Näyt- 

 teeksi, kuinka ennen kaikki piti olla muukalaista, eikä mikään koti- 

 maista, mainittakoon myöskin, etta Mellenius arvelee kaupungin ni- 

 men tulevan ehkä liebrealaisesta sanasta 7jp' r ) = korkea; taikka etta 



