55 



vägande. Den röda g-neisen uppf3dler nästan uteslutande 

 det mindre området, liornblendegneisen det större. Dock 

 finnes XV om Ansalaks by i den röda gneisen ett bredt 

 lager af hornbleudegneis. Den allmänna strykningsriktnin- 

 gen är N 40** O med en mycket brant stupning mot SO. 



Röd giieis. Såväl till mikrostruktur som sammansätt- 

 ning likna de verkliga gueiser. Den röda gneisen innehål- 

 ler afrundade väl begränsade korn af klar kvarts, röd, för- 

 vittrad, af järnoxider inprägnerad fältspat och grön klorit, 

 som sannolikt uppkommit ur en glimmerart, och äfven nå- 

 got mörk biotit. Proportionen mellan beståndsdelarna va- 

 rierar mycket i de små skikt livaraf bärgarten är samman- 

 satt; somliga äro mycket kloritrika, andra åter bestå huf- 

 vudsakligast af kvarts och fältspat. 



Horiibleiidepyroxeugneis. Den nnkorniga hornblende- 

 gneisen består af likaledes mycket väl begränsade och af- 

 rundade korn af fältspat, hornblende. pyroxen och kvarts i 

 underordnad mängd. De enskilda mineralen, specielt horn- 

 blende och pyroxen hafva sin största utbildning i skiffrighe- 

 tens riktning. Amfibolen är mörkgrön och visar inga kri- 

 stallformer utbildade. Pyroxeneu finnes icke jämt fördelad 

 inom bärgarten. såsom hornbleudet, utan är ställvis koncent- 

 rerad i stiJrre massor. Den liknar mycket de pyroxenarter 

 som finnas i kalksten. Den är ljusgrön, i tunnslipadt prä- 

 parat nästan ofärgad med ljusgrön uppgrumling kring spjälk- 

 ningsspringorna. Fältspaten är ganska klar, mycket spric- 

 kig och visar några af sina vanligaste kristallformer. Den 

 företer ingen tvillingsstruktur sådan som hos plagioklas, men 

 väl synas enskilda individer ofta vara sammanväxta af 

 två, hvilkas förmörkningslinier bilda sneda vinklar med hvar- 

 andra. Den är sannolik mikoklin. I liornblendegneisen fin- 

 nes i områdets norra del ofta lager af o-ueisorauit af 



