37 



gneitgranit och granit samt en sträckad granit mellan Linna- 

 och Salajärvi, som till sammansättning något afviker från 

 de föregående, 



Ortoklasgranit och gueisgranit. Denna bärgart inta- 

 ger större delen af ofvan beskrifna terräng. Den bildar af- 

 rundade, stnndom starkt förklyftade, ganska vidsträckta och 

 höga bärg. Den är medelkornig, af ljusröd färg och består 

 hufvudsakligast af kvarts ocli fältspat. Kvartsen är grå, stun- 

 dom ametistfärgad. De i massan tämligen jämt fördelade 

 kornen sakna hvarje tecken till kristallformer och uppnå en 

 storlek af 1 till IV2 m- ni- i diameter. Den ljusröda fält- 

 spaten, som ger bärgarten dess färg, är den öfvervägande 

 beståndsdelen. Den är af två slag: ortotom och mikroklin ka- 

 lifältspat. Äfven den saknar tydliga kristallytor. De en- 

 skilda kornen uppnå en längd af 2 m. m. Den tredje af 

 granitens beståndsdelar, glimmern, är biotit. Den förekom- 

 mer sparsamt inströdd som bladiga massor, som ofta få en 

 ganska stor utsträckning (4 — 5 m. m.) i spjälkbarhetens rikt- 

 ning. Skarpt skilda från den ljusröda massan framträda tal- 

 rika mörkröda, nästan svarta fläckar. De hafva en storlek 

 af V2— 1 cm. i diameter och äro på ett afstånd af 2—5 cm. 

 från hvarandra. Till största delen utgöras de af kornig 

 mörkröd granat utan tydliga ki^istallformer; därtill ansluter 

 sig dikroit, som är mycket förvittrad och ofta har öfver- 

 gått i pyi-argillit, samt något muskovit (?). Äfven kvarts- 

 korn finnas i granatmassan. 



Bärgarten har ett i hög grad likformigt utseende inom 

 hela området. Strukturen är granitens vanliga rent kristal- 

 liniska, men endast sällan fullkomligt massformig, utan of- 

 tast antagande ett sträckadt utseende. Parallelstrukturen 

 åstadkommes i främsta rummet af glimmern, men äfven de 

 andra beståndsdelarnas uppträdande står i ett visst sam- 



