29 



Iwilken genom j-ediildlon kan återgå Ull apokrcnsyra. Sal- 

 ter af dessa 3 syror förekomma i hvarje god åkerjord och 

 en utmärkande egenskap hos dessa salter är att de upptaga 

 ammoniak. Denna egenskap tillägger desamma ett högt 

 värde för åkerjorden, emedan den för vegetationen vigtiga och 

 i handeln dyrköpta ammonialcen genom desamma bindes, så 

 att den icke fråyi jorden aflägsoias med regnvattnet. Men 

 dessa salters höga betydelse för åkerjorden ökas genom de- 

 ras egenskap, att vid jorden binda äfven andra baser, och 

 deras synnerliga benägenhet att bilda mångbasiska scdter. 

 Dessa mångbasiska salter spela åter å sin sida en mång- 

 faldig och vigtig roll, så till vida, att de l:mo antingen 

 binda ytterligare baser eller 2:do, vid sönderdelning af de- 

 ras organiska syror till kolsyra och vatten, utsätta dessa 

 salter för inflytande af kolsyrehcdtigt vatten, hvarigenom de- 

 samma up>plösas, eller 3:o upplösas dessa salter sjelfva genom 

 öfverskott af kolsyra och ammoniak, så att de kunna upp- 

 tagas af de odlade växterne. 



Af livad ofvauför blifvit aufördt beträffaude de orga- 

 niska ämnenas vigt och betydelse för frambringande af en 

 rik vegetation, kan man således draga följande för det 

 praktiska jordbruket vigtiga slutsatser. 



l:o) Att humus ämnen i den odlade jorden äro ett 

 nödvändigt vilkor för växternes frodiga utveckling, emedan 

 genom dessa ämnens sönderdelning i kolsyra och vatten samt 

 organiska syror, lösningsmedlet bildas för de mineraliska 

 växtnärande ämnen, som, icke lösliga i vatten, tillföras åkei'- 

 jorden, och hvilka, om de icke upplösas, således icke kunna med- 

 föra den verkan j;å vegetation, som med desamma åsyftas. 

 2:o) Att en rationell jordbrukare bör upprätthålla ocli 

 i fall af behof föröka den nödiga qvantiteten humus i åke^-- 

 jorden, så att den icke uttömmes, hvaraf följden skidle blifva 



