26 



rande ämueu som innehållas i jorden, och att således det 

 kolsyrehaltiga vattnet, hvars vigt och värde icke får under- 

 kännas, dock icke spelar en så uteslutande roll i detta hän- 

 seende, som allmänt antages. 



Sönderdelnings produkter, hvilka icke höra till 

 Humusämnen. 



De qvarlefvor af odlade växter, som åter tillföras den 

 odlade jorden, likasom de gödningsämnen, hvilka användas 

 för att öka jordens förmåga att frambringa en rik vege- 

 tation, innehålla ägghvita, och denna ägghvita, under livil- 

 ken form den ock må förekomma, sönderdelas i %gtiga och 

 icke flygtiga produkter. Ehuru man icke närmare känner 

 dessa produkters beskaffenhet och sättet huru desamma bil- 

 das i jorden, anmärka vi angående dessa endast, att ägg- 

 hviteämnen i jorden sönderdelas och bilda följande ämnen 

 såsom 'produkt af förnmltningen: leiicin, smörsyra, vale- 

 riansyra, metacetonsyra, propionsyra, smörättiksyra, m. m. 

 Dessa ämnen förekomma i synnerhet der, hvarest Imi och 

 limgif vande ämnen i jorden öfvergå till förruttnelse. Den 

 i jorden uppträdande ättiksyran, sönderdelas i kolsjTa och 

 vatten. Citronsyra och vinsyra, hvilka med många växt- 

 qvarlefvor tillföras jorden, sönderdelas närmast i oxalsyra 

 och ättiksyra, hvilka åter sönderdelas i kolsyra och vatten. 

 Appelsyran omsattes, vid förruttnelse i jorden, till bernstens- 

 syra och smörättiksyra, och socker, som aldrig saknas i de 

 gödningsämnen, som tillföras jorden, sönderdelas i densamma 

 till mjölksyra och smörsyra. Att dessa utöfva inflytande 

 på de växtnäraude baser, som innehållas i åkerjorden och 

 sålunda ingripa i den kemiska process, som i densamma äger 

 rum, må här endast i förbigående anmärkas, emedan den 



