24 



ammoniak. Detta förhållande är af vigt, för kännedomen 

 om den invecklade kemiska verksamhet, som äger rnm i 

 jorden, i hvilkeu, genom dö gödningsämnen m. m., som till- 

 föras densamma, salpetersyra fortfarande bildas. Eesnltatet 

 häraf är, att humussyran omsattes till apökrensyrad ammo- 

 niak, hvilken sedermera bildar dubbelsalter med de oorga- 

 niska baser, som innehållas i åkerjorden. 



Krensyra. 



Denna syra, som icke ki^istalliserar, har icke, såsom 

 fallet är med den bruna apokrensyrau, kunnat genom konst 

 framställas, men saknas ändock enl. Mulder icke i någon 

 åkerjord, utan den förekommer förenad med ammoniak. 

 Krensyran är, likasom dess salter med alkalier och jordar- 

 ter, färglös, och omsattes i fugtigt tillstånd lätt till apo- 

 krensyra, livar vid syre upptages, men icke någon kols3Ta 

 bildas. Utsattes apokrensyrau för sådana inflytelser, som 

 verka reducerande, omsattes den åter till krensyra. 



Salter af Krensyra och Apokrensyra. 



De humussysade salterna förekomma i förhållande till 

 andra salter till ganska betydlig qvantitet i åkerjorden. De 

 apokrensyrande salterna äro bruna, de krensyrade hvita. 

 Begge lösas lika lätt i alkalier, men de apokrensyrade sal- 

 terne upptagas af alkaliska jordarter mindre lätt än de 

 krensyrade. Fria från ammoniak förekomma de aldrig i 

 åkerjorden, hvilket äfven gäller om kali, natron, kalk, och 

 magnesia salterna. Dessa salter måste således betraktas 

 såsom dubbelsalter, af hvilka den ena länken är ammoniak 

 saltet. Krensyrade salter med kalk, magnesia och jern- 



