23 



deii lösliga humiissjTau i förening med alkalier syre och 

 afgifver kolsyra, hvilket väseudligt befordras genom närvaro 

 af ammoniak. Säkert är, att åkerjordens humussyra omsattes 

 till apokrensyra, förr än den sönderdelas i kolsyra och vat- 

 ten, ehuru det icke är med säkerhet utredt, huruvida hela 

 den (ivantitet humussyra, som linnes i jorden, genomgår 

 denna omsättning. 



Lösliga kalk och magnesia salter omsättas genom 

 åkerjordens upplösta kols^Tade alkalier till svårlösliga dul)- 

 belföreningar af ImmussjTad ammoniak kalk och humussy- 

 rad ammoniak magnesia. Detta är äfven förhållandet med 

 lösliga jernoxid- och oxidul-salter, äfvensom med salter af 

 mangan. Sålunda finner man, att humussyrau binder ba- 

 serna vid åkerjorden, så att de icke från densamma aflägnas 

 med regnvattnet. Kolsyrade alkalier äga i hög grad för- 

 måga att sönderdela humussyrans dubbelföreningar med 

 kalk, magnesia och metalloxider, emedan de afskilja baserna 

 och bilda lösliga humussyrade alkalier. Med lerjorden bil- 

 dar humussjTan ett i vatten ganska svårlösligt salt, som 

 ändock såsom kalk och magnesia salterna är lösligt i kol- 

 syrade alkalier. Af hvad som blifvit anfört inser man lätt. 

 att humussyran spelar en vigtig roll vid den kemiska om- 

 sättningen i åkerjorden i det hänseende, att den vid den 

 samma binder de växtnärande salter, som innehållas i den- 

 samma, och att således den qvantitet humussyra, som finnes 

 i åkerjorden, bör betraktas såsom ett vigtigt kapital, som 

 konserverar jordens växtnärande ämnen för kommande behof. 



Apokrensyra. 



Alla humusämnen omsättas, enligt Mulder, utan un- 

 dantag, genom inverkan af salpetersyra, till apokrensyrad 



