17 



morfos. Den sista fasen af denna sönderdelning är deras 

 sönderfallande i kolsyra, vatten och amoniak, men, förr än 

 de uppnå detta sista stadium, bilda desamma sjelfständiga 

 ämnen, som äro af brun eller svart färg. Beskaffenheten af 

 den kemiska sammansättning-en af de ämnen, som förekomma 

 i en jord, pä hvilken växter utveckla sig, är oändigt olika, 

 beroende af den längre eller kortare tid qvarlefvorna af 

 växter eller djur varit införlifvade med jorden. Om man 

 nu ocksä icke fäster vigt vid dessa organiska ämnens be- 

 tydelse, såsom närande ämnen för växterne, spela de redan 

 i det hänseende en j^tterst vigtig roll, att de i åkerjorden 

 underhålla en fortfarande kemisk verksamhet. 



MuLDER betraktar dessa fasta, oftast brunaktiga äm- 

 nen, sådana de förekomma i åkerjorden, såsom vigtiga, icke 

 allenast genom deras närvaro, utan äfven derigenom, att deras 

 uppkomst, deras öfvergång från en substans till en annan 

 och deras slutliga förstöring framkallar i åkerjordens tj^sta 

 inre en fortgående kemisk verksamhet, som från en viss 

 synpuukt kan kallas lefvande, då den framkallar en inbör- 

 des rörelse mellan de ämnen, som ingå såsom konstituerande 

 beståndsdelar af den odlade jorden. Man kan uppkasta den 

 frågan, om, utom dessa bruna ämnen, icke andra organiska - 

 substanser förekomma i åkerjorden. Man har, såsom väl 

 bekant, under de senare åren i åtskilliga vatten på jordytan 

 vunnit kännedom om egna, i kemiskt hänseende väl karak- 

 teriserade, flygtiga syror, som kunna härledas från dessa 

 bruna ämnen, och, om man ännu tillför animaliska gödnings- 

 ämnen, så uppträda i densamma en stor mängd fasta, dropp- 

 bart flytande och flygtiga sönderdelningsprodidi:ter af dessa 

 animaliska ämnen, hvilka icke hafva med den såkallade hu- 

 mus någonting gemensamt, men utöfva ett afgjordt infl\'- 

 tande på växternes fullständiga utveckling. Efter denna 



2 



