8 



Man iuser af hvad vi i detta afseeude anfört, att en 

 verklig cirkulation i jordlösningen äger rum, och att denna 

 cirkulation med fullt skäl kan jemföras med blodets cirkula- 

 tion hos djuret. Denna utmärker sig, såsom väl bekant, 

 derigenom att arterielt närande blod genom artererne inom 

 det stora kretsloppet tillföres alla animaliska väfnader. hva- 

 rest detsamma ytterst fint fördelas i kapillarkärlen, genom 

 hvilka, i öfverensstämmelse med lagarne för diasmosen, vexel- 

 verkan äger rum mellan blodet och den vätska, som genom- 

 dränker väfnaderne (parenkymatös vätska). Sedan utbyte 

 af ämnen skett, öfverföres blodet i venerne, som vidare trans- 

 portera detsamma till hjertat och genom detta medelst det 

 så kallade lilla kretsloppet till lungorne, hvarest det för 

 kroppens underliåll otjenliga venösa blodet kommer i berö- 

 ring med den yttre luftens syre samt härigenom syrsattes och 

 omsattes till arterielt närande blod. Detta arteriella blod åter- 

 vänder till hjertat, har sålunda fulländat det lilia kretslop- 

 pet och afsändes åter från hjertat genom det stora krets- 

 loppet till de animaliska väfnaderne, som nu erliålla nytt 

 material för sin utveckling. 



Om vi nu jemföra detta kretslopp med jordlösningens 

 cirkulation, så inser man lätt, att regnvattnet, som trätfar 

 jorden, då det passerar matjordslagret, från detta upptager 

 växtnärande ämnen, som äro lösliga och genom jordrummen 

 tränger till det djupare lager, som icke genomtränges af 

 vattnet. Dessa jordrum kunna jemföras med artererne 

 hos djuret. Jordlösningen uppstiger nu, då afdunstningen 

 från jordytan begynner, genom de fina kapillarrummen i 

 jorden och träder här i vexel verkan med de fina i kapillar- 

 rummen belägna växtrötterne, afgifver till dessa växtnärande 

 ämnen och uppstiger sedan till det öfversta torra jordlagret, 

 der det stadnar och ingår en kemisk vexelverkan med de 



