i dimstform. livarefter, i sammauliaiig med jordens uppvärm- 

 iiiug-, afdimstiiiugeu fi'åii jordeus .yta åter blifver lifligare. med 

 påskyndad kapillarcirkulatiou af jordlösniugen såsom ome- 

 delbart l()ljd. Om mi torr väderlek är fortfarande, uppsti- 

 ger jordlösuing-en från tilltagande djup. och inträftar det. att 

 upphållsvädret och yärmen fortfara sä länge, att jordlösniu- 

 gen inom jordens kapillära stignings-zon blir slut, afbrytes 

 denna för växterne nödvändiga kapilläi^a rörelse, med väx- 

 tens långsamt skeende aftyning och död såsom följd. Tiden 

 åter, inom hvilken detta inträffar, beror af jordens olika 

 beskaffenhet i afsenude å dess kapillära verksamhet, i livil- 

 ket afseende vi endast anmärka, att växterne torka eller 

 fcirvissna tidigare i sandjord och sednast i lerjord, ett för- 

 hållande, som lätt förklaras derigenom, att, då lerjordens 

 kapillära stignings zon är IV2 ^ 2 fot, densamma i strö- 

 sand icke utgör mer än 8 tum. 



Om nu ett nytt regn faller, bringas alla de ämnen, som 

 genom kapillariteten från de djupare lagren uppstigit till 

 jordytan och icke blifvit af växterne använda, tillbaka längs 

 växternes rötter samma väg de uppstigit, till de djupare 

 jordlagren i öfverensstämmelse med de hydrostatiska lagarne. 

 De hafva dock, såsom man lätt inser, i det ytliga jordlagret 

 genom det atmosferiska syrets inflytande blifvit omsatta 

 till andra föreningar genom den för denna verksamhet ut- 

 märkande oxiderande processen, och äro nu mera åter eg- 

 nade att. då de i motsatt riktning passera växternes rötter 

 till de djupare jordlagren, afgifva för dessa nödiga närings- 

 ämnen. Denna tribut kan dock icke uppskattas till den 

 ({vantitet som vid den uppstigande kapillära rörelsen, eme- 

 dan lösningen till följd af det högre hydrostatiska trycket 

 hastigare passerar växtrötterne, så att den för ett fullstän- 

 digt upptagande af närande ämnen nödiga tiden saknas. 



