268 



till alla ryssars heder. Denue man äter ej heller svinkött. 

 han anser det för orent, ehuru han föder goda svinki-eatur. 

 Eljest är- han i sitt väsende stilla och beskedlig samt mera 

 boksynt än vanliga bönder, och sysselsätter sig vid lediga 

 stunder helst med läsning och forskande i bibeln. 



Icke långt från socknekyrkan wid Soldatetorps åkrarne 

 var ett offerställe, som besöktes ännu för 20 å 30 år sedan 

 [således på 1780 eller 90 talet] äfveu af folk i från längre 

 afstånd, hvilka sökte bot för svåra sjukdomar och skede- 

 stånd för lidna olyckor etc. Men nu har detta besök redan 

 råkat i sådan förgätenhet, at sjelfva rummet, hvarest off- 

 randet skedde, ej med säkerhet kan uptees. 



Nu tyckes den tidpunkt vara inne då gamla bruk böra 

 afläggas. Bondens svarta vallmars jacka — lång enda til 

 smalbenet på hvilken fants ingen knapp — blir förbytt i frack, 

 af flere färgor, med de mest glimmande knapprader på alla 

 möjeliga ställen, och qvinnornes hufvudbonad, en egen sort 

 för denna socken, och hvaraf ett exemplar skulle förtjena 

 at förvaras till efterkommandenas beundran, börjar förbytas 

 i grannt utsydda bindmyssor med stycken af den finaste 

 spets af Eaumo tillverkning. Förr red bonden till kyrkan, 

 nu kommer han med hustru och barn åkande i en grant 

 målad courier kärra samt om vintern i en släda, som ådra- 

 ger sig invåuarenas i andra orter upmärksamhet. Dessa 

 åkdon äro af bondens egen tillvärckning ; sjelf gör han trä- 

 värcket, hans smed beslår den, och hans granne målar den- 

 samma, äfvensom det länder qvinfolcket till beröm at de 

 sysselsätta sig med at tilvärcka och förfärdiga sjelfva sina 

 grannlåter. Knapt något hushåll finns, hvarest icke knyppe- 

 (lynan sysselsätter de yngre qvinfolcken. 



Beklagligen tyckes goda seder vara mera i af- än till- 

 tagande jämte böjelsen för starcka drycker, tillika med alla 



